SKOGSTRÄDENS RASFK. BESTÅNDSBILDANDE ORMGI 





variation. För att närmare belysa denna, taga vi den i I .(bil- 



dade granen som utgångspunkt. 



A hufvudskottet äro barren mycket grofva, kraftiga, ganska långa 

 (19,8 mm i medeltal), i tvärsnitt kvadratiska — rombiska, i spetsen utböjda 

 (jmfr. fig. 16 1 a och b samt fig. 17 1 a). Omkring stamspetsen t>"ja m^ 

 de grofva barren tillsammans, döljande den stora, rund knoppen, 



som först kommer till synes vid närmare granskning. De öfrc sido 

 narna af första ordningen ha raka, eller nästan omärkligt böjda barr. 

 I afseende på groflek och barrens längd stå de något efter hufvudskot 

 tet (medellängd 17,5 mm). De äro likformigt anordnade rundt omkring 



Fig. 17. Tvärsnitt af barr från onngranar. Schematisk bild. 

 1. Granen i fig. 13. a to,>|^kutt, b öfrc gren al l:sta ordn., c och .1 de nedre gren 

 c grenens översida, .1 sidoställdt barr. -'. Typisk, yngre ormgran, öfre gren ..t 



tilltryckt barr. 3. Kortbarrig ormgran. öfre g.- ordn. 4. örvergangsfonnen 



fig. 7, nedre gren. 5. Äldre, svagt grenad ormgran. 6. Granen 

 7. Picea excelsa f. viminalis i fig. 8, hängande gren. 8. Ormgran 

 gransgren, b och c normalgrenig gren, b ötversidan, c sidostäldl barr. o. Normalgi 



äldre gran frän Dalarna. 

 Den gröfre yttre linien anger epidermis, .1,- fina liniern. innanför utbred,, 

 kaniskt hypoderm. ringarna intill dessa hartsgångar "och de större ringarna i midten k 

 strängen med omgifvande väfnad. Förstoring c:a 12 gånger. 



grenen De nedersta, i viss man beskuggade grenarna ha ett helt an- 

 nat utseende. Här kan man på grenen tydligen urskilja en öfver och 

 en undersida, den är livad man kallar dorsiventral. Undersidans barr 

 äro starkt riktade åt sidorna, öfversidans barr framåtriktade. I afseende 



