6lO HENRIK HESSELMAN. 



Fig. 1 8, n:o 8, återger kotteformen hos en ganska utpräglad orm- 

 gran, som den 26 / g 1904 anträffades af förf. c:a en half mil norr om 

 Porjus i Jockmocks socken utmed gångstigen mellan Porjus och lapp- 

 nybygget Viltok. Granen var 6,5 m. hög, 26 cm. i diam. vid bröst- 

 höjd och hade en ålder af något öfver 100 år. Därigenom att kottarna för 

 flera år, liksom vanligen är fallet hos fjällgranen, sutto kvar hos trädet 

 fanns här rätt godt om sådana. Med hänsyn till kottefjällens form 

 böra kottarna föras till f. fennica (jmfr. fig. 19). I afseende på stor- 

 leken skilja de sig ej från hvad som kan anses som normalt för trakten. 



Öfversikt öfver ormgranens uppträdande och variation. 



Fästa vi oss till att börja med vid den mera utpräglade ormgranens 

 uppträdande, framträder den egendomligheten, att denna form finnes i 

 enstaka exemplar här och där inom granens hela naturliga utbrednings- 

 område i Europa. Från utomeuropeiska länder omnämner Schröter ! 

 ingen lokal för ormgran, men detta beror väl förr därpå, att dessa län- 

 der äro mindre väl kända i botaniskt hänseende, än på att ormgran 

 där saknas. 



Granen består emellertid inom detta stora utbredningsområde icke 

 af en i botaniskt hänseende enhetlig art, utan är uppdelad i en mång- 

 fald olika raser, hvilka dock tyvärr ännu äro otillräckligt studerade. De 

 flesta botaniska författare, ehuru visst icke alla 2 , luta åt den åsikten, 

 att vi i kotteformerna, särskildt kottefjällens olika utbildning, ha att göra 

 med raskaraktärer. De öfvergångar från den ena kotteformen till den 

 andra, som i många trakter äro så vanliga, skulle sålunda utgöras af 

 genom hybridisation uppkomna öfvergångsformer. Det kan icke nekas 

 till, att denna åsikt har stor sannolikhet för sig, ehuru ett bestämdt af- 

 görande på frågans nuvarande stadium ej torde vara möjligt. Orm- 

 granens enstaka uppträdande inom en så stor del af granens naturliga 

 utbredningsområde, och granens uppdelning inom detta i botaniskt sedt 

 olika former gör det redan på förhand sannolikt, att ormgranskarak- 

 tären eller knoppreduktionen kan uppträda hos för öfrigt i botaniskt 

 hänseende olika granformer. En bekräftelse på denna förmodan finna vi 

 bl. a. däri, att ormgranen kan uppträda med högst olika kotteformer. 

 Ormgranen från Gotland har kottar af formen europaa med dragning 

 åt acuminata, lapplandsgranens kottar tillhöra f. fennica, under det att 



1 Citeradt arbete, sid. 158 — 170. 



2 Kihlman (Pflanzenbiologische Studien aus Russisch Lappland. Acta Soc. pro 

 Flora et Fauna fenn T. VI. Nr j sid. 143 — 156. Helsingfors 1S90) är benägen att betrakta 

 kottefjällens afrundade form hos nordiska granar såsom en tillpassning till klimatet. 



