Ö20 FRÄN SKOGSVÅRDSSTYKELSEKNA. 



Afverkningsförbud kan slutligen, med stöd af 4 § i lagen om vård af en- 

 skildes skogar, begäras hos domstol, i och med att saken dit instämmes på grund 

 af att öfverenskommelse om återväxtåtgärderna ej kunnat träffas. Sådant för- 

 buds meddelande kan äfven påyrkas under målets behandling inför rätta. 



Nu kan den, som afverkningsförbud tynger, hos Konungens befallnings- 

 hafvande ställa pant eller borgen för fullgörande af återväxtåtgärderna. Då 

 är den påföljden alltid klar och tydlig, att förbudet i och med detsamma 

 upphör, och det vare sig detsamma meddelats af Konungens befallningshaf- 

 vande eller domstol. Hvad som i öfrigt bör inträffa blir däremot olika under 

 olika tidpunkter af den procedur, för hvilken ofvan redogjorts. 



Om pant eller borgen ställes, sedan interimsförbud meddelats, men innan skogs- 

 vårdsstyrelsen hunnit vidtaga några ytterligare åtgärder, står saken på samma 

 ståndpunkt, som om något förbud icke meddelats och styrelsen icke tänkt 

 begära sådant. D. v. s. styrelsen har att, då den själf finner tidpunkten lämplig 

 någon tid af trettio dagar eller dylikt behöfver icke iakttagas — söka 

 träffa öfverenskommelse om återväxtåtgärderna. Kan öfverenskommelse träffas, 

 är saken utagerad, i motsatt fall kan, såsom framgår af det af herr Carbon 

 nier åberopade rättegångsreferatet n:o o, vederbörande afverkare och markägare 

 icke med framgång invända, att pant eller borgen blifvit ställd, och att öfver- 

 enskommelse om återväxtåtgärderna därför ej behöfver träffas, utan äger sty- 

 relsen att vid lämplig tidpunkt instämma vederbörande till domstol med yr- 

 kande om hans förpliktande att vidtaga återväxtåtgärder. Något yrkande om 

 afverkningsförbud kan nu inte ifrågakomma. Blir öfverenskommelse träffad, 

 åtminstone färsåvidt markägaren deltagit däri, eller blir vederbörande af dom- 

 stol ålagd att vidtaga återväxtåtgärder, har skogsvårdsstyrelsen i alla fall genom 

 att afverkningsförbud meddelats vunnit något, i det den skaffat sig dubbel 

 säkerhet för att återväxt kommer till stånd. Genom en enkel öfverenskom- 

 melse eller domstolsutslag af nyss nämndt innehåll får styrelsen nemligen den 

 säkerheten, att, hvilken än må bli ägare af marken, han har skyldighet att 

 sörja för återväxt; genom den ställda panten eller borgen har styrelsen en 

 ytterligare säkerhet härför. 



Om pant eller borgen ställes, sedan interimsförbud meddelats och skogsvårdssty- 

 relsen därefter instämt saken till domstol, men innan saken där behandlats, så bör 

 styrelsen på behörigt sätt underrätta den stämde, att målet icke fullföljes, för- 

 såvidt nämligen stämningen endast gick ut på förbudets fastställande. Gick 

 stämningen åter ut både på att förbudet skulle fastställas och på att vederbö- 

 rande skulle förpliktas till återväxtåtgärder, så skall saken naturligtvis fullföljas 

 hos domstolen, vid hvars första handläggning däraf då bör anmälas, att för- 

 budet redan upphört, och att yrkandena i denna del således förfalla. 



Om pant eller bo/oeu ställes, sedan saken kommit under behandling af dom- 

 stol, så har skogsvårdsstyrelsen icke något annat att göra än att nedlägga 

 målet, i fall däri endast var yrkadt på förbudets fastställande. Gick stäm- 

 ningen åter ut både på att förbudet skulle fastställas och på att vederbörande 

 skulle förpliktas till återväxtåtgärder, så får styrelsen låta yrkandena i först- 

 nämnda del förfalla, men fullfölja målet i afseende å återväxtåtgärderna. 



Om pant eller borgen ställes, sedan domstol i sin/ligt utslag fastställt förbudet eller, 

 utan /öregående förbud, själf meddelat sådant, har sk"gsvårdsstyrelsen endast att 



