I K w SKOGS\ \Klissi ^ KiU.M RNA. 



annotera förhållandet - om det nämligen kominer (ill styrelsens käni 

 hvilket inte är så säkert, ty det har händt, att honungens befallning 



inte underrättat styrelse om att meddeladi förbud upphört. 



Hvad som nu blifvit sagdt om pant eller borgen vid interimsförbud | 

 ock om pant eller borgen vid forbud, som medd 



hvilken förbudet begäres fått tillfälle att yttra sig hos Konungens befalln 

 hafvande. 



Härmed tior jag mig ha svarat på hen Carbonniers frågor, mel andantag 

 af följande: »Den skyldige ställer pant eller borgen, men nekar att erL 

 kostnaden för undersökningen, och Konungens befallningshafvande kan ..j 

 döma honom skyldig härtill. Hvad anser herr I., bör ske i ett sådant fall r 

 På denna fråga svarar jag: den skyldige skall stämmas på undersökningskosi 

 nåden, antingen enbart, om han träffat öfverenskommelse med styrelsen om 

 återväxtåtgärderna och därvid vägrat utfästa sig att betala nämnda kostnad, 

 eller ock under yrkande samtidigt om hans förpliktande att vidtaga återvaxl 

 åtgärder, ifall han äfven nekat att ingå på öfverenskommelse härom. Ett 

 ganska praktiskt sätt för skogsvårdsstyrelsen att säkerställa sig i fråga om 

 undersökningskostnaden eller att framtvinga dess gäldande synes vara det som 

 omnämnes i senaste referat (n:o i O af skogsvårdsstyrelsernas rattegångar o< h 

 juridiska spörsmål, nämligen att styrelse samtidigt med interimsafverkn 

 förbud utverkar interimskvarstad å afverkade skogseffekter till säkerhet för und.r 

 sökningskostnaden. 



Herr Carbonnier framställer slutligen såsom en önskan att af jurist klart 

 och tydligt få veta, huru en pant eller borgen bor vara beskaffad . Med 

 anledning häraf vill jag säga, att det inte är så lätt att helt allmänt yttra sig 

 om, hurudan en pant skall vara för att kunna godkännas. De krafven åtmin- 

 stone böra väl vara uppfyllda, att den fullt räcker till för det afsedda anda 

 målet: att vara säkerhet för de återväxtätgärder, som behöfva vidtagas och 

 som synemännen i sitt syneinstrument antagligen uppvärderat i penningar, 

 samt att den inte är för svårhandterlig, utan utgöres t. ex. af depositionsbevis, 

 till innehafvaren ställd, intecknad revers eller dylikt värdeföremål. Huru bor 

 gen skall vara beskaffad, framgår af 4 y i utsökningslagen, som äfven i i 

 meddelar en del bestämmelser om pant och borgen och som därför må 

 intagas: 



»Skall någon för verkställighet af dom eller eljest enligt denna lag ställa 

 pant eller borgen, och är ej säkerheten af vederparten godkänd, varde den 

 pröfvad af myndighet, hos hvilken säkerheten ställes. Löftesmän skola borga 

 en för alla och alla för en; för menighet eller för utländsk man. så ock i 

 det fall, hvarom i 107 § ' sägs, skall borgas såsom för egen skuld. Den pant 

 bjuder, vare, der myndighet, som den pröfva skall, det föreskrifver, pli 

 att sätta panten i förvar hos vederhäftig man, som åtager sig att den vårda; 

 löftesskrift må omhändertagas af den, till hvars säkerhet den gäller. 



Den, som Konungens och kronans ta'an förer, vare från säkerhet 

 lande fri.» 



Handlar om köpeskillingslikvid för exekuth tighet. 



