167 HENRIK HESSELMAN. 
sar. De ha här bildats på en så godt som ogenomsläpplig mark 
under inflytande af ett rått och fuktigt klimat (nederbörd 1,500 mm.) 
och påminna hvad topografi och läge beträffar om högmossar, men 
ha en annan vegetation, i det att Sphagnum spelar en mera underord- 
nad roll. 
Sedan år 1887 söker man sätta dessa ganska vidsträckta marker(1,500 har) 
under skogskultur, hvarvid man hufvudsakligen håller sig till de partier, som ha en 
grundare torf (0,20—-0,80 m.), medan de djupaste delarna (3 m. djup) tills 
vidare lämnas orörda. För torrläggandet af mossen använder man diken af 
omkring 1 m:s djup och 50 cem:s dagöppning. Dikena gå olika tätt inom 
olika delar af mossen, men man har funnit, att det är fördelaktigare att an- 
vända ett större antal smärre diken än få och stora. Torrläggningen var 
dock ej särdeles fullständig: mossen var vid besöket i september mycket blöt och 
mossvegetationen syntes föga förändrad. På de genom dessa stora diken i viss 
mån torrlagda partierna gräfvas smärre dagvattensdiken med ett djup af 25 em. 
och en dagöppning af 30 cm., på ett afstånd af 4 m. från hvarandra. 
Torfven ur dessa små diken upptages i form at regelbundna stycken om en 
tiondedels kbm. Dessa stycken läggas med grässidan mot marken 1i regel- 
bundna rader utmed dagvattensdikena. För kulturerna användas fyraåriga (3) 
kraftiga granplantor. Plantorna sättas i små gropar, som med en särskildt 
formad spade gräfvas i de på marken liggande torfstyckena. Vid planterin- 
gen användes fylljord innehållande tomasfosfat, hvaraf hvarje planta er- 
håller omkring 25 gram. Af tomasfosfat åtgår till hvarje har 83,5 kg. 
Kostnaderna för en dylik kultur gå till 231: fres (165 kr.) per har, 
gräfningen af de stora dikena ej inberäknad. Af andra gödselmedel har 
man försöksvis användt kalk, växtaska och vanlig fylljord utan gödselmedel. 
De gödslade plantorna sågo i regel lofvande ut, men om kostnaderna i fram- 
tiden skola betala sig, eller om man icke kunnat använda andra, billigare, 
men fullt tillfredsställande metoder är väl ännu en öppen fråga. I andra 
delar af Ardennerna (i närheten af den för jägare bekanta staden St Hubert) 
har man emellertid på kärrmarker, bevuxna med gräs, erhållit synnerligen 
vackra resultat. Ett 56-årigt granbestånd på väl multnad torf (gräskärrtorf) 
höll en total kubikmassa af 635 kbm. med en löpande tillväxt af 16 kbm. 
Med dylika resultat för ögonen bör man ju kunna nedlägga betydande kultur- 
kostnader på marken. Detta bestånd hade dock uppdragits utan gödsel- 
medel. De torrlagda kärrmarkerna hade äfven här en betydande utsträckning, 
granbestånden voro i regel mycket vackra. Marken hölls dock ganska fuktig 
i dikena stod högt med vatten, på vägar, utmed dikeskanter och andra öppna 
platser växte nästan meterhög, frodig Molinia cerulea. Öfverhufvud taget 
måste man anse de resultat, som vunnits på dessa kärrmarker, såsom i hög 
grad storartade. 
Det andra området, där skog i stor skala uppdrages på ursprungligen 
kal mark, är som nämndes de stora sandfälten La Haute Campine vid grän- 
sen mot Holland. Marken är här särdeles mager, är bevuxen med ljung, 
klockljung, genista och andra mer anspråkslösa växter. Sanden är dels flyg- 
sand, dels sand af äldre kvartärt ursprung. Någon mäktigare ljungtorfsbild- 
ning förekommer ej, men här och där en svagare ortstensbildning Vid upp- 
dragandet af skog vidtages en mycket kraftig markberedning. Marken plöjes 
medelst ångplog till ett djup af 20 å 25 cm. (60 fres per hektar) eller där 
