305 EDVARD WIBECK. 
markerna och många andra trakter af häradet betecknas redan på denna 
karta uttryckligen såsom ljungryar. 
På samtliga föorsöksfälten synes ljungheden närmast tillhört den typ, 
som af NILSSON och SCHOTTE blifvit kallad mossrik ljunghed. Att döma 
såväl af obrända, glest beväxta afdelningar som af okultiverad ljung- 
mark i grannskapet, har i allmänhet funnits ett bottenskikt af mossor, 
mest den vanliga väggmossan (Hylocomium partetinum), men äfven andra, 
såsom Hyl. proliferum och Dicranum-arter; renlaf (Cladina silvatiga) 
och bägarlaf (Cladonie) endast på smärre fläckar. Fältskiktet har be- 
stått af gammal, halft meterhög ljung med h. o. d. inströdda stånd af 
lingonris (Vaccinium vitis idea) och större och mindre fläckar af mjölonris 
(Arctostaphylos uva ursi), hvarjämte en del örter och gräs kunnat i få- 
taligare exemplar uppletas, så kattfot (Antennaria dioica), käringtand 
(Lotus corniculatus), blodrotsört (Potentilla erecta), blåklocka (Campanula 
rotundifolia), rölleka (ÅAchillea millefolium), lummer (Lycopodium clava- 
tum), fårsvingel (Festuca ovina), kruståtel (dira flexuosa), starr (Carex pilu- 
lifera) och åtskilliga andra. Öfver ljungtäcket höjde sig en och annan 
enbuske samt strödda, yfviga pioniärer för en långsamt anryckande, 
själfsådd tallvegetation. Enligt meddelande af personer, som voro när- 
varande vid ytornas anläggning ', hade afdelningarna VI och VII å yta n:o 
131 samt delar af afd. V—VII på yta n:o 132 kortare och glesare ljung, 
men däremot ymnigare mjölonris än öfriga delar af försöksfälten. 
Försöksytan n:o 131 anlades den 26—27 april 1889, n:o 132 den 
28—29 april 1890, hvarvid ljungbränningen verkställdes omedelbart före 
de öfriga kulturåtgärderna. Utsädet var på alla afdelningarna enahanda, 
en blandning af 2 delar tall-, 2 delar gran- och 1 del björkfrö, det sist- 
nämnda blandadt 65. verrucosa- och odorata-frö. Det använda fröet var 
af sydsvensk proveniens. Kulturerna af år 1889 (försöksyta 131) hade 
att kämpa med särdeles ogynnsamma väderleksförhållanden, enär stark 
torka rådde hela detta års försommar. 1890 års kulturer (försöksyta n:o 
132) hade däremot gynnsam värderlek. 
Försöksyta n:o 131 
består af två i det närmaste kvadratiska fält om 1 hektar. Hvart- 
dera fältet är återigen uppdeladt i 4 st. o,25 hektar stora > afdelningar. 
Båda fälten äro hägnade med stengärdesgård. 
! De åsyftade personerna äro kronojägaren i Ljungby bevakningstrakt C. G. PETTERS- 
SON, samt bevakare A. SjöQvisrt å Hökhult, af hvilka den förstnämnde i ett protokoll af 
den 28 maj 1890 lämnat uppgift om försöksytornas anläggning, kostnad härför m. m. 
?Då vid revisionen försöksfälten kontrollmättes, påvisades i de olika afdelningarnas 
areal smärre olikheter, hvilka dock ej ansågos vara af sådan betydenhet, att hänsyn därtill 
behöfde tagas vid beräkningen af beståndets storlek pr hektar. 
