FR EDVARD WIBECK. 
un 
[0] 
summariska uppgifter öfver afdelningarnas ljungväxt och gräsbundenhet 
förekomma, samt jämförelser från närbelägna okultiverade ljungmarker, 
möter det dock inga svårigheter att i grofva drag rekonstruera ytornas 
dåvarande vegetation. 
Efter allt att döma hade samtliga de platser, på hvilka försöksfal- 
ten anlades, få år förut öfvergåtts af ljungbrand, som dock i hvarje fall 
måste inträffat tidigare än år 1886, då bevakningen på kronoparken bör- 
jade. På alla ytorna var ljungen därför ännu ganska kort, 5—15 cm.; 
på afd. vV—VHI betecknas den äfven såsom delvis gles och å afd. 1 
och VI talar protokollet af år 1890 jämväl om synlig grässvål resp. 
gräsbotten. I den ännu gruppvis fördelade ljungvegetationen ingick 
säkerligen till ej ringa del äfven klockljung, Erica tetralix, gräsen till- 
hörde hufvudsakligen arterna Ågrostis vulgaris, Carex pilulifera, Festuca 
ovina, Triodea decumbens och Aira flexuosa, h. o. d. torde ock Mo- 
linia coerulea förefunnits i ej så obetydligt mängd. Bland högre växter 
voro rosetter af kattfot (Antennaria diozca) och blotrotsört Potentilla 
erecta) de vanligaste. Ett utbildadt moss-skikt har säkerligen saknats, 
men strödda tufvor af Leucobrywm och ett mer eller mindre tätt anflog 
af Cladonie, Cladine, Brya, Polytricha m. fl. ha lika säkert förefunnits. 
Angående ytornas läge etc. må följande anmärkas. Afd. I sluttar 
svagt mot söder och väster. Läget är torrt, särdeles å de högst belägna 
delarna, där berggrunden flerestädes träder i dagen. Afd. 11 sluttar mått- 
ligt mot söder och väster, läget är friskt. Afd. mi—IV slutta måttligt 
mot söder; läget friskt, öfverst måhända tidtals något torrt. Afd. V—-VII, 
ligga på en kulle, hvars högsta del faller inom afd. vi, som är plan 
och jämn med h. o. d. uppskjutande nakna berghällar eller mycket grund 
jordmån. Läget är för denna afdelning öfvervägande torrt. Afd. v och 
VI slutta svagt, öfvervägande mot väster, afd. VII mot söder. Läget 
friskt — torrt. Afd. IX har delvis grund jordmån eller nakna hällar, 
med däröfver framsipprande grundvatten. Vid ytans västra sida fram- 
rinner en liten bäck, längs hvars brädd marken är något kärraktig. 
Äfven ofvanför ytan ligger vattensjuk mark. Ytan lutar svagt mot vä- 
ster. Läget är med nyssnämnda modifikationer öfvervägande friskt. 
Samtliga försöksfälten äro numera kringvuxna och skyddade af ung- 
skog. 
Afd. 1—I1V, hvilka icke ljungbrändes i. o. f. kulturen, blefvo upp- 
tagna och besådda den 9—12 april 1889, afd. V—VIil ljungbrändes 
gift öfver profytorna till öfverjägmästaren den 29 juli 1903, afviker i flera punkter från det 
äldre protokollet och är också mindre fullständigt än detta. Alla i det följande lämnade 
uppgifter om ytornas behandling, fröåtgång etc. äro tagna ur det äldsta protokollet, kom- 
pletteradt med muntliga och skriftliga uppgifter från kronojägare BREHMER själf. 
EINE TI 
