[0] 
N 
EDVARD WIBECK. 
Jämförelse mellan tallbeståndet på afd. 19 :1 och VI. 
Den förra icke ljungbränd, betecknas med fin linJe ER 
Den senare ljungbränd, betecknas med grof linje 
Fig. 26. 
Trädens antal och 
fördelning i olika 
centimeterklasser. 
Centimeterklass o I 2 3 4 5 6 7 8 9 10 TI 12 
Antal 19: I 48 195 172 280 352 320 348 316 248 156 92 40 8 
träd RESNING FN - E ; PeRied r - J FR ng ö 
19: VI | 156 608 +832 908 700 428 224 48 8 4 — — — 
Fig: 27. 
Trädens höjd oeh sista 
s5-åriga längdtillväxt i 
olika centimeterklasser. 
Centimeterklass o I 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 
Trädens höjd 19: 1 |o-71 1.82 2.30 2.92 3.35 3:73 3:94 4.30 4.54 4:75 520 — 
| 
im. a ” | 
Sista s5-åriga 19: I c.350 I.OIL 1528! | 155010 I57GgR ET: 
8 
längdtillv. i m. z = - 3 TA 
19: VI | 0.68 0.96 12207 1.38 FASA TENS KLYS BOT EON E2:20 = = 
På Smwnnerbo-ytorna, som brändes den 26 april 1889 och den 28 
april 1890, torde branden tagit ganska svagt, hvartill möjligen den på 
dessa ytor befintliga rika vegetationen af mjölonris bidragit. Myjölon- 
riset växer nämligen i utbredda, tätt intill marken tryckta mattor, hvilka 
äro mycket resistenta mot bränning. Någon skillnad på ljungtäcket 
jämte följeväxter i brända och obrända parceller kan numera icke varse- 
blifvas. Af fördel för kulturen var, att skogssådden på dessa ytor 
skedde omedelbart efter branden, hvarigenom askgödningen verkligen 
kunde komma de unga plantorna till godo. 
Tölö-ytorna brändes i april 1889, utom afd. IX, som brändes i maj 
1888. All mark var emellertid här sedan lång tid tillbaka periodiskt 
ljungbränd och ljungtäcket därför mycket kort, säkerligen af typen 
