94 EDVARD WIBECK. 
I och IV, samt 19: II, III och IV —, hvaremot förhållandet kan bli om- 
vändt eller rutsåddens underlägsenhet mindre framträdande på ljung- 
branda, parceller — ji. ald:bT3TYNIEOCNSVINELS250VIKOCI VE te 33 VI, 
vil och VIII samt 19: VII Och VIII. 
Af samma skäl utöfvar en ökning af såddradens bredd icke på långt 
när så stor verkan på plantprocenten som en ökning af såddrutans storlek. 
Jfr. i detta afseende å ena sidan de ljungbrända radsådderna, afd. 133: 
VI och VilI, hvarest en sänkning af radens bredd från 0,45 till o,rs m. 
blott föranledt plantprocenten att sjunka från 12,91 till 10,97; och å 
andra sidan de icke ljungbrända rutsådderna, afd. 133: III och IV, hvarest 
en sänkning af rutstorleken från 0,25 till o,16 kvm. kommit plantprocen- 
ten att sjunka från 4,37 å 4,93 till 1,16. Sistnämnda fall kan också 
uttryckas så, att en ökning af rutans sida från o,4 till o,; m. kommit 
beståndet att efter samma utsäde mera än 4-dubblas (se tab. II och 
fig. 34), en i sanning kraftig uppmaning att vid sådd å obränd ljung- 
mark ej knappa in på rutornas storlek. 
Radsåddens gynnsamma ställning beträffande plantprocenten är 
knappast att anse som en bestående fördel. I samma mån som kultu- 
rerna växa till och konkurrensen mellan träden inbördes träder i stället 
för konkurrensen mellan plantorna och den omgifvande ljungen, måste 
radsådden efter hand nedsjunka till samma eller t. o. m. lägre trädpro- 
cent än rutsådden, åtminstone om beståndsvårdsåtgärder i båda fallen 
uteblifva. Redan hösten 1908, d. v. s. efter kulturernas 19:de—21:ta 
vegetationsperiod, var procenten af undertryckta träd i regel något större 
i rad- än i rutsådderna, nämligen i medeltal för samtliga radsådda par- 
celler 40 2 mot 31 2 för rutsådderna. ' Äfven i öfrigt ställer sig trä- 
dens fördelning i grofleksklasserna något bättre i de senare än i de förra. 
Tack vare det större inbördes tryck, som träden i radsådderna äro 
underkastade, få de en jämförelsevis rankare stamform än i rutsådderna. 
Inom motsvarande grofleksklasser är sålunda både totala höjden och sista 
s-åriga tillväxten i allmänhet större i radsådderna än i därmed närmast 
jämförliga rutsådder. Å afd. 133: II och VI, i hvilka dels finnas rader, 
sådda med enbart tall, dels rader, sådda med blandad tall och gran, 
har af samma skäl höjdtillväxten blifvit relativt större i det förra slaget 
rader, enär i dessa omkring dubbelt så mycket tallfrö blifvit utsått och 
! Som undertryckta träd ha här för enkelhets skull iknats alla i grofleksklasserna o 
och 1. Fullt riktigt är detta icke, ty i de glesa bred- och äfven rutsådderna stå många 
senväxande träd i o-klassen, ehuru de sedan ljungtäcket passerats, ha tämligen fritt läge och 
hastigt skjuta i höjden. Om man kunde räkna med endast de träd, som undertryckts af 
sina likar, skulle siffrorna blifva förhållandevis ännu ogynnsammare för radsådderna. 
