DE UNDERTRYCKTA BARRTRÄDENS UTVECKLINGSMÖJLIGHETER, TLS 
och framåt i tiden är större än den, som de normala träden visa. 
Skillnaden är dock icke så stor, men har dock den verkan, att de un- 
dertryckta trädens diameter närmar sig med åldern de normalas, utan 
att dock på längt när uppnå den. Så t. ex. se vi af tabellen, att dia- 
meterskillnaden mellan dessa grupper vid 50 år är 6 cm., men vid 100 
år endast 5 cm. 
Bland de 900 talltimmer däremot, som afverkats inom de 18 under- 
sökta trakterna, som behandlats medelst frakthluggning, anträffades en- 
dast 50 träd (5,5 2), som voro så undertryckta, att de under första 
årtiondet i rotstockens topp afsatt så låg diameter som 30 mm. eller 
därunder. De hade en medelålder af 143 år och en medeldiameter af 
26 cm. mot de normala trädens resp. 106 år och 25,8 cm. Äfven dessa 
undertryckta träd hade högre diameterökning än de normala träden ef- 
ter 50 år i rotstockens topp, eller vid trädens 80—90 år. I tabellen 
jämnföras slutligen tillväxtsiffrorna för alla de normalt växande och de un- 
dertryckta träden med hela undersökningsmaterialet. De undertryckta 
trädens låga siffror hade föga inverkat på slutmedeltalen. Uti arbetet 
»tallens och granens tillväxt i Värmland» anför jag (s. 19) exempel på 
12 af de undersökta, men undertryckta, tallarna, som inom vanlig om- 
loppstid (go—100 år) vid stocklängd hunnit grofva dimensioner. Då 
det kan vara af intresse vill jag härnedan införa medeltalen för dem. 
Groflek i topp Ålder i topp Diameter (mm.) vid årtiondenas slut 
cm. år TKOM200SOMAOMKSOFRGONE70--3017 100 ”IOOIALG 
32,7 140 55 97 131 167 199 226 248 268 286 
NN 
N 
Omedelbart efter dessa siffror tillägger jag: »Som regel torde man 
kunna Säga att träd, som ej under första decenniet i rotstockens topp- 
ända afsatt en diameter af minst 30 mm. och ej under 40 å 50 år hun- 
nit till 100 mm. eller under 70 års tillväxt till minst 170 å 180 mm., i 
de flesta fall äro och förblifva undertryckta. Granarna visa visserligen 
härutinnan flera undantag än tallarna. 
Af tabellen framgår, såsom också var att förvänta, att största an- 
talet af de länge och hårdt behärskade träden vuxit å dålig skogsmark 
eller i oordnade blädningsskogar, men äfven att de under dylika för- 
hållanden haft mycket större svårighet att repa sig än de plantor, som 
af en eller annan anledning kvarlämnats i trakthyggen och inväxt bland 
det sedermera uppspirande yngre skogsbeståndet. Anmärkas må dock, 
att skogsmarken å de medelst trakthuggningen behandlade trakterna i 
allmänhet varit af bättre beskaffenhet, hvilket i sin mån bidragit till den 
funna, starkare växtligheten därå. Medeltillväxten å dessa trakthyggestrak- 
ter, som uppga till 3/, af samtliga undersökta talltrakterna, visar sig därför 
vara något större än hela undersökningsmaterialets medeltal, ett för- 
