DE UNDERTRYCKTA BARRTRÄDENS UTVECKLINGSMÖJLIGHETER. I2 
un 
Sågfallet i Mellersta reviret och Råda socken. Mycket god skogsmark, 
troligen utgörande förvittringsprodukter af hyperit, som genom sin kalk- och 
fosforsyrehalt i hög grad befrämjar barrskogens tillväxt, framförallt granens. 
Bestånden å hela bergsidan, blandade tall- och granbestånd, hade uppkom- 
mit å trakthyggen med några års åldersskillnad. Bestånden gallrades år 1871, 
och gallringsvirket kolades för Uddeholms närliggande järnbruk. Vintern 
1894—95, vid skogens 70—7175 år, uttogos därur en del redan ekonomiskt 
utväxta timmerträd, men ingreppet hade nog blifvit för starkt, och granen 
torkade, nedhöggs och kolades jämte skatar och oväxtliga yngre träd, så att 
den återstående skogen genom ljushuggning närmade sig en tät fröträdsställ- 
ning med spridda grupper af växtliga timmerämnen. Enär ganska vacker 
7— 10-årig ungskog förefanns mellan de kvarlämnade träden, där de ej stått 
för tätt, afdrefs 1905— 1906 hufvudparten af de befintliga timmerträden, 
hvaraf 6 profträd utvaldes. Alla hade vuxit normalt från början. Endast 
n:o 6 hade vid timmerfällning något skadats vid 12 meters höjd. <Ljustill- 
växten var utmärkt, vare sig man betraktar afverkningen som en ljushuggning 
eller en tät fröträdsställning. 
N:o r Ljustillväxten under de 11 åren var vid rot., 6 o. 12 m. resp. 90, 64, 48 mm. 
; > » » > » » » » >» » » 120, 090, 39 » 
SN » I RS ERT RER NR ISA bye NA OD 
> 4 > » DRA FDR RDI 1 ör 02NS ONA 
N- » » > » > > or: NED A 62, 58, 49 
6 » » ES Ae RE RE RT 3 0 TRE (OL SI fe 
Beståndet hade uppväxt i närheten af trakten n:o 10 i mitt arbete 
»tallens och granens tillväxt», hvilken af alla de däri undersökta talltrakterna 
visat den starkaste tillväxten. 
Lijustillväxt hos fröträd af tall (tab. 3). 
Om än flera af de i det föregående omnämnda ljushuggningar i 
äldre bestånd kunnat ställas under ofvanstående rubrik, då gränsen mel- 
lan en stark ljushuggning och en tät fröträdsställning icke alltid är lätt 
att bestämma, enär man i båda fallen söker att samtidigt vinna ökad till- 
växt hos den kvarlämnade skogen och ny återväxt, i hopp att erhålla så 
hög virkesproduktion som möjligt, har jag dock ansett lämpligt att fram- 
lägga några exempel på ökad tillväxt vid friställning hos typiska frö- 
trädsställningar. 
Krokmanåsarna i Östra reviret och Gustaf Adolfs socken. Skogsmarken 
medelgod på granitgrund. Beståndet olikåldrigt, uppkommet antingen efter 
blädning eller å hygge med en mängd kvarlämnade fröträd, som fått stå 
kvar i det uppväxande nya beståndet. Aren 1889—90 borttogs i och för 
kolning för det närliggande Gustafsfors järnbruk all oväxtlig skog å omkring 
9 hektars ytvidd, men alla timmer- och timmerämnesträd lämnades på till- 
växt. Omkring 1,000 dylika träd kvarstodo på trakten, eller 110 stycken per 
hektar. Då år 1903, således efter 13 år, ganska vacker 8—10-årig tallungskog 
