DE UNDERTRYCKTA BARRTRADENS UTVECKLINGSMOJLIGHETER. 12 Ne 
Kärråsarna inom Uddeholms mellersta revir och Råda socken. God 
skogsmark på gneisgrund, passande för både tall och gran. Beståndet, som 
behandlades som en enhet, bestod egentligen af flera trakthyggen, som legat 
intill hvarandra och afkolats för Stjernfors bruk. Skogen bestod af blandad 
tall och gran, ungefär hälften af hvardera trädslaget. År 1893 uttogs all 
gran till pappersved, jämte den oväxtliga tallen å 3,5 hektars ytvidd. Om- 
kring 50 fröträd lämnades pr hektar, men stormar fällde efterhand en stor 
del af dem, så att vid den 10 år därefter företagna slutafverkningen endast 
återstodo 120 träd på trakten. Vacker tallåterväxt af 8 års ålder förefanns 
då, dock något luckig, så att hjälpkultur blifvit behöflig. 
N:o I hade växt normalt ända från ungdomen. TLjustillväxten mycket god. 
N:o 2 hade varit starkt behärskadt i 30 år, då det i rotändan höll 7 cm. 
Då trädet vid 96 års ålder friställdes, var diametern vid 6 m. 22,1 
cm., som under de 10 åren ökats med 44 mm., en synnerligen vac- 
ker ljustillväxt. 
N:o 3 hade från början vuxit någorlunda normalt. Ljustillväxten 25 mm., 
medelgod. 
N:o 4 visade från början normal tillväxt. Ljustillväxten medelmåttig. 
N:o 5 hade varit tillbakasatt de första 20 åren, sedan var tillväxten ganska 
god till 70 år, då trädet syntes hafva blifvit behärskadt. Ljustill- 
växten efter fröträdställningen (27 mm.) god. 
N:o 6. Trädet varit tryckt under 50 år, vid hvilken tid fröträdsställningen 
verkställdes, och hade då 11,1 cm, vid 6 m., hvilken diameter under 
de 10 friställda åren ökades med 75 mm., en oerhörd stor ljustill- 
växt. 
Lijustillväxt efter stark gallring i tallskog (tab. 4). 
Ängkärren inom Mellersta reviret och Råda socken. Jordmånen god på 
gnejsgrund. Angkärren utgöras af en stor trakt af medelålders bestånd, hvilka 
o 
uppkommit å trakthyggen, liggande intill hvarandra, med något olika ålder. 
Hela trakten hade genomgallrats år 1883. ”Tjugu år hade förflutit, då ne- 
danstående 7 profträd uttogos (1903). 
Samtliga profträden hade från ungdomen vuxit normalt. Ljustillväxten 
mycket god, ungefär dubbelt så stor som vid samma ålder i tätsluten skog. 
Resultatet af mina undersökningar rörande tallens förmåga att repa 
sig, äfven om den en längre tid varit kufvad, äfvensom ljushuggningars 
inverkan på äldre eller medelålders tallskog, sammanfattade jag i följande 
yttrande, som återfinnes i den tryckta »Berättelsen öfver tjugonde all- 
männa svenska landtbruksmötet i Norrköping 1906» (sid. 3560—5362): 
» Vid undersökningar å såväl ljusställda träd inom äldre bestånd, som å 
fröträd och vid stark hjälpgallring, visar sig att diametertillväxten högst 
väsentligt ökas vid friställning, och att, om huggningarna ske i lämplig 
tid, densamma synes kunna vara dubbelt så stor som hos lika groft träd 
Skogsvårdsföreningen tidskrift, Fackafdelningen 1911. I 
