I 22 FR. LOVÉN. 
samma tillväxtförhållanden ringa utvecklade träd kommit att jämte friska 
och växtliga yngre ingå i de högre diameterklasserna.» 
Ännu tydligare yttrade sig ÖRTENBLAD i en redogörelse för dessa 
undersökningar, som han infört i Tidskrift för skogshushållning (1886) 
s. 98: »Trädens växtlighet är i regeln olika inom orörda och blädade 
skogar. Genom det utrymme och lufttillträde, de efter blädningen kvar- 
varande träden erhålla, höjes deras tillväxt ofta högst betydligt. Skill- 
naden blir så mycket mera märkbar, som dessa träd förut tillhört den 
svagare och mindre snabbväxande delen af beståndet, under det att de 
större träden genom blädningen borttagits. Härigenom förklaras delvis 
det förhållande, att de yttre årsringarna hos spånen ej sällan äro bredare 
än innanför liggande, ehuru ett motsatt förhållande är att anse som det 
normala. » 
Det har sålunda visat sig att många flera starkt behärskade och s. k. 
undertryckta tallträd i de norra länen haft kraft att utveckla sig till 
timmerdimensioner än man förut trott, så framt de blifvit mera friställda 
före 8o—100 års ålder. Villkoren tyckas dock vara, att de hunnit till 
stocklängd (6 å 6,; m.) åtminstone före 60 a 70 år och där hafva nor- 
malt utbildad ändknopp, då ofta nog en normal tillväxt inom få år 
börjar. 
Då nu bland det undersökta materialet funnos så många procent, 
som under åtskilliga årtionden varit nedsatta i såväl sin höjd- som 
diametertillväxt, men dock kunnat uppväxa till grofva dimensioner, blott 
de få tillräcklig tid på sig, vill jag dock varna för den uppfattning, att 
undertryckning för tallen, framkallad af torka, snötryck eller framförallt 
af ljusbrist, icke skulle vara så menlig i de norra orterna och ihågkomma, 
att de 24 2 sådana träd, som verkligen visat sig kunna förbättras, inom 
ej alltför lång tid kommit af en eller annan anledning i åtnjutande af 
större ljustillgång än förut och öfvervunnit torkan och snötryckets faror. 
Huru många procent undertryckta träd, som gått sin undergång till 
mötes, kan ingen omförmäla, ty de äro legio. 
Å andra sidan må vi väl beakta, att det kan ligga en viss tröst uti 
att hafva kännedom om, att ganska många tillbakasatta träd finnas inom 
urskogen och den mindre väl skötta blädningsskogen, som hafva ut- 
vecklingsmöjligheter, om i tid förnuftiga huggningar vidtagas, och att 
de liksom visa sin tacksamhet däruti, att de öka sin diameter mera än 
de normala träden vid samma ålder. Om de hunnit någorlunda dimension 
och ej göra andra träd förfång, kunna de försvara sin plats och stå på 
tillväxt, ty då man en gång, såsom i Norrland, har en rikedom på dy- 
likt material i skogarna, bör man söka att behandla detsamma och visst 
icke alltid skoningslöst döma det till nedhuggning. Däremot bör man na- 
