DE UNDERTRYCKTA BARRTRADENS UTVECKLINGSMÖJLIGHETER. SSE 
turligtvis, då man skall grundlägga en skog, söka att undgå dylik under- 
tryckt skog och på allt sätt söka främja ungskogens växt, bland annat 
genom friställning, ty därigenom vinnas både tillväxt och penningar. 
Det må väl tyckas, att jag väl länge uppehållit mig med redo- 
görelse för den behärskade och undertryckta tallens möjlighet till fram- 
tida utveckling i våra skogar, men det har haft sin särskilda orsak. 
De flesta skogskarlar hafva ända till de senaste åren hyst den 
åsikten, att den ljusbehöfvande tallplanten ej alls tål vid längre öfver- 
skärmning eller till och med sidobeskuggning, enär den därefter sällan 
har kraft att normalt utveckla sig. De hafva därför ansett, att trakt- 
huggning är nära nog nödvändig vid tallens behandling. En strömning 
för blädningsbrukets användande för detta trädslag, äfven där det icke 
är af omständigheterna betingadt — såsom i stora delar af Norrland — 
har dock framträdt med anspråk på bättre rätt än trakthuggning. Säkert 
är dock, att vid blädning för tallen, försiktighet och noggrann tillsyn 
äro nödvändiga. Har nämligen tallplantan en gång fått det utseende, som 
Björkmans förut åberopade kännetecken innebära, är den ohjälpligt för- 
lorad. I andra fall kan hon äfven med mycket hämmad tillväxt räddas. 
Så är äfven förhållandet med äldre telningar och medelålders tallar 
inom skogsbestånden. 
I Värmland och tillgränsande provinser har på senare åren blifvit 
brukligt att försälja '40—350 åriga tallskogar på afverkningsrätt på ett 
eller några få år af alla träd, som vid brösthöjd hålla t. ex. 4 verktum. 
Äro sådana afverkningar direkt stridande mot skogsskötselns fordringar, 
och måste de i hvarje fall betraktas som vanskötsel i den mening, skogs- 
lagen gifver detta namn? 
Jag vill här återgifva det yttrande härom, som bland andra förefanns 
i min broschyr, som var bilagd min skogsutställning i Norrköping (1906): 
> Skogsvårdsstyrelsen inom Värmlands län har under de två år, den nya 
skogslagen haft gällande kraft, haft sin uppmärksamhet synnerligen fäst 
vid dylika huggningar, men vid besiktningen, åtminstone i flera fall, 
stannat i ovisshet, huruvida lagens bestämmelser här oblidkeligt borde 
tillgripas — med afverkning af återstoden och skogsodlingstvång — eller 
om icke tillräckligt skäl kunde finnas för att under några år afvakta och 
med uppmärksamhet följa resultatet.» 
I den afhandling om tillväxtökning å tallen på grund af förnuf- 
tiga huggningar, — hjälpgallring, ljushuggning eller fröträdsställning — 
som jag vid utställningen bilagt de omkring 100 trädgenomskärningar, 
som förtydliga detta, har jag visat, att >»många fall finnas, där tall, som 
under 30—50 år af sin ungdomstid varit högst tillbakasatt i sin tillväxt- 
förmåga, såväl till höjd som diameter, kunnat efter friställning uppväxa 
