DE UNDERTRYCKTA BARRTRÄDENS UTVECKLINGSMÖJLIGHETER. VAS 
veras från »mara». Då ordet »mar» ställes framför ett annat ord, anses 
något öfvernaturligt eller onaturligt, missbildande vidlåta detta. Med 
martufva (kollerbuske) menade man förr den samling af sammanflätade 
kvistar, sam man stundom ser i kronorna af såväl löf- som barrträd. I 
t. ex. en björk har en dylik hopgyttrad samling ofta tagits för en mörk 
fågel, en orre, och månget skott har kanske fåfängt blifvit aflossadt 
mot ett dylikt föremål. Tyskarna kalla en sådan samling »Hexenbesen». 
Ordet marbuske har hos oss fått för vid betydelse och användes utan 
större urskillning för snart sagdt alla senväxta plantor. Så kallas t. ex. 
många tillbakasatta och af andra träd behärskade, af beteskreatur o. d. 
förbitna buskar, som många gånger kunna komma i växt ganska snart, 
blott nödigt ljus tillfaller dem eller de slippa kreaturens bett. Med mar- 
buskar, om detta ord skall användas, borde förstås endast sådana plantor, 
som tydligt visa att de sakna alla utvecklingsmöjligheter. 
Samtidigt med de undersökningar rörande tallens tillväxt uti dimen- 
sionshuggna skogar i Dalarna, hvilka jag förut skildrat, verkställde jag 
äfven sådana å 2,419 granar af 7—10 v. t. diameter vid 16 fots höjd 
och fann därvid samma förhållande som med tallen, nämligen att de 
träd, som hade de mindre dimensionerna (7 
vid brösthöjd under senaste årtiondet än de gröfre 9—10 tums träden. 
I allmänhet ökade de mindre träden sin diameter vid denna tid med 
10—11 mm. och de gröfre med 11—12 mm. Tillväxten hos granen var 
”"” 
—8'') afsatte svagare tillväxt 
sålunda något mindre än hos tallen, hvarom jag förut redogjort, med 
undantag af 10 tums träden, hvilka ökade mera hos granen. Tillväxten 
var sålunda i det hela mycket svag. Jordmånen var äfven under medel- 
måttan och läget ö. h. ganska högt, hvilka omständigheter haft sin ver- 
kan, men ej kunnat ensamma vara orsaken till den försenade tillväxten. 
Skogarna hade varit för gamla. Naturligtvis funnos bland de mindre 
timmerdimensionerna en del träd, som reagerat för det genom huggningarna 
ökade ljustillfödet, men dessa undantag inverkade ej på medeltalet, på 
grund af flertalets efterblifvenhet. 
Å följande tabell (tab. 7) framgår tydligt trädens tillväxtförmåga. 
Tab. 7. Tillväxt å timmerblädade granskogar i Dalarna. 
! 8 = Te 
| — — - 
en JL | ADA eV [race DR | Ame Inen FR || re bä | mm. 
Träd | P sv ICrad lo I | Man E Lrädl. or I 6 5 
(A F NM feg ot Zl PR | e Ze VACCIN På Zan Vb a DA 
st. ar Ikölar]| öst | an itokar)]| Est. är |10:år| st. år |10år] st 
ee 
T | 
| 
I 707 | 29,2, 23,80) 10,59] 793| 32,8| 22,72] 10,87| 6011 24,8) 23,12] 10,78 318) 13,1] 21,12] 11,74] 2,419 
| Normal — | 33,00] — | — — | 27,00] — - 25,00 — | — — | 20,00 - 
Värmland 
