I 785 H. SAMZELIUS. 
Fältmarskalken Toll såsom öfverjägmästare i Skåne. 
Under forskningar 1 riksarkivet påträffade jag nyligen vid genomgåendet 
af åtskilliga äldre handlingar från justitiekanslersexpeditionen en akt angående 
dåvarande öfverjägmästaren JOHAN CHRISTOFFER ToLL (f. 1743, d. 1817), 
sedermera friherre, generalguvernör i Skåne, general och en af rikets herrar, 
fältmarskalk och grefve, allt i nu nämnd ordning. Från sin innehafvande 
tjänst såsom t. f. häradshöfding 1 Bjäre härad i Skåne befordrades Toll till 
öfverjägmästare 1 Kristianstads län den 6 december 1769 i den tjänstefrie 
hof- och öfverjägmästaren J. L. VON GRÖNINGERS ställe. Under sin tjänst- 
göring såsom öfverjägmästare — från hvilken syssla han blef tjänstfri den 17 
juni 1772 (efterträddes af J. U. DANCKWARDT) och erhöll afsked den 138 sep- 
tember 1773 — deltog han, såsom af historien är bekant, i förberedandet af 
statskuppen 1772, började med tillhjälp af kaptenen Hellichius revolutionen i 
Kristianstad den 12 augusti 1772 och var enligt samtida vittnesbörd »själen 
af hela Skånska operationen», hvarigenom han kom i hög gunst hos konung 
Gustaf III och i snabb följd nådde lysande värdigheter. Han kom fram- 
deles att nyttjas i en del ömtåliga och viktiga diplomatiska värf, och redan 
den här föreliggande intressanta skriftväxlingen röjer en smidig begåfning, 
samtidigt som den vittnar om kraft och nit i ämbetet. 
Arendet angår en kontrovers med landshöfdingen i länet VON LINGEN i 
fråga om utgifvande af vissa ordres för utsyningens och utstämplingens verk- 
ställande. Efter riksjägmästareämbetets indragning 1682 voro nämligen lands- 
höfdingarna inom respektive län närmaste chefer för därvarande jägeristats- 
personal, och Toll, som i allt var en energisk och rifvande förmåga, hade 
för skogsgöromålens praktiska handläggning ansett nödvändigt att i strid med 
gammal praxis stämpelhamrarna icke till förvaring inlevererades till landshöf- 
dingeämbetet på en på förhand angifven tid, som kanske omöjliggjorde nö- 
diga förrättningars verkställande. De i den tidens tunga och otympliga kurial- 
stil — som länge nog eller ända till helt nyligen bibehöll sig som ett värdigt, 
ett vördadt och eftertraktadt föredöme — affattade dokumenten tala i öfrigt 
för sig själfva. 
Efter vissa förpostfäktningar inleddes hufvudstriden af landshöfdingen VON 
LINGEN genom följande till justitiekanslersämbetet ingifna klagoskrift: 
Högwälborne Herr [Iustitie Canceller och Riddare af Kongl. Maij:ts Nordstjerne Orden! 
Då Öfwer Jägmästaren i thetta mig nådigst anförtrodde Lähn Johan Toll tillträdt sin i 
nåder innehafwande Öfwer Jägemästare beställning, har han den 16 sidstl. Februarii uti Me- 
morial begärt, at alla saker, the ther angingo Jägeri Betjeningen i Ämbets mål, icke måtte 
directe emaneras till någon, utan igenom honom, hwarpå jag den 12 Martii expedierat 
swar; men emedlertid och under först bemelte dato, samt innan han ärhållit swar på 
Memorialet, är Circulair af honom författadt, till samtelige Häijderidarne af innehåld, som 
afskriften utvisar; Och ehuru jag den 12:te Martii samt 31 Maij befalt, det skogsstämplarne 
efter wanligheten skulle förseglade inlefwereras till Lands-Cancelliet, at thär förwaras, har 
han likwäl genom befallning till Häijderidarne sökt hindra wärkställigheten af slike mine 
ordres, enligt afskriften den 9 Julii. 
Sådane i högsta måtto olaglige och djerfwe steg, som leda till Betjeningens upstutsighet 
och olydno emot min person, och the befallningar jag i kraft af mitt ämbete äger rättighet 
af Lagarne at utgifwa, hafwa wäl ändoch icke fördt annan kraft med sig, än at någre 
Häijderidares -högstnödige Raporter, om et föröfwat ansenligt Eke hygge, then tid, tå the 
bäst behöfts, och jag genast therwid kunnat lägga hand, uteblifwit, af föreburen ordsak af 
Häijderidarne, at enligt Öfwer Jägemästarens Ordres den 16 Febr. blott och allenast lyda 
