FÄLTMARSKALKEN TOLL SOM ÖFVERJÄGMÄSTARE I SKÅNE. 1817 
Heijderidare i Länet, och thet med så mycket mera befogenhet som för detta Justitie Can- 
celleren, nu warande Hans Exellence Riks Rådet Riddaren och Commendeuren af Kongl. 
Maijes:ts Orden Högwälborne Herr Baron von Stockenström redan uti bref af den 21 Sep- 
tember 1762 till framledne Herr Baron och Landshöfdingen Hamilton, rörande en emellan 
Honom och thå warande Hof- och Öfver Jägmästaren samt Riddaren von Gröninger yppad 
stridighet, förklarat »thet wara aldeles i sin rätta ordning att Landshöfdingen icke directe be. 
faller Heijderidarne, utan lämnar sådant till Öfwer Jägmästaren såsom statens närmaste förman», 
hwilcket bref finnes originaliter i Christianstads Lands Cancellie Handlingar inregistrerat. 
Sedan jag således fådt wisa grunden till utgifwandet af orderne under den 16 Febru- 
arii åligger mig äfwen att förklara ordsaken och anledningen till de af den 9:de Julii, som 
är thenna: Att då H. Herr Baron, Generalen och Landshöfdingen von Lingen efter en eta- 
blerad principe, men ingen beskrifwen Lag, uti bref af den 12:te nästledne Martii befalte, 
att som Skogs utsyningarne med samma månads utgång borde wara slutade, så skulle thet 
åligga Heijderidarne att i April månads början inlefwerera the therwid nyttiade kronostämp- 
lar på Lands Cancelliet, bewiste jag uti memorial af then 25:te påföljande Maij, att Skogs 
Utsyningarne hwarcken till Martii eller Maij månads slut kunnat efectueras, med hemställan 
om icke Skogs eller Kronostämplarna fingo, när de ordinaira Utsyningar woro slutade, för- 
blifwa hos Heijderidarna, och thet utaf många i then delen andragne skjäl; hwilcken hem- 
ställan medelst Landshöfdingens skrifwelse den 31:sta Maij ogillas, fast de andragne skjäl 
förklarades äga god grund, hwarföre jag fant mig föranlåten att under den 1:a Julii genom 
underdånigste beswär draga hela denna frågan under Kongel. Maijestäts egen höga och rättwisa 
pröfning; då tiden sedan inföll att the efter författningarne påbudne Skogsgranskningar skulle 
anställas, utfärdade jag om de samma Circulair Ordres till alla Heijderidarne under den g:de 
. Julii, hwileka wid Landshöfdingens klagan bilagde till sitt innehåll klarligen wisa, att orderne 
icke kunde wärckställas med mindre Skogsstämplarne af Heideridarne innehaddes; Enär så- 
ledes Landshöfdingens rättighet att infordra Skogsstämplarne redan war devolverad under 
Kongl. Maijestäts Höga skjärskådande och fullgiörandet af Landshöfdingens wilja, att få Skogs- 
stämplarne på Lands Cancelliet, eij kunde skje utan med eftersättjande af Kronans tjenst, 
fant jag i en sådan Collision bätre wara att taga alla utvägar så att Kronans tjenst måtte 
skje än äfwentyra Landshöfdingens misshag, hwilcket war ordsaken att jag meo periculo be- 
falte Heideridarne ej inlämna Skogsstämplarne utom min wettskap; ehuru jag ansåg thetta 
så” mycket mera öfwerflödigt som jag wid ordernas utgifwande icke kunde mig föreställa, 
att Landshöfdingen skulle wåga infordra stämplarne, och thermedelst inhibera wärckan af 
flere författningar, men ärfarenheten wiste att min omtancka icke war öfwerflödig, ty oacktat 
sakens ofwanberörde ställning affärdade Landshöfdingen likwäl directe ordres till alla Heijde- 
ridarna, att innom hwarthera förelagd kort tid personligen sig på Lands Cancelliet infinna 
och skogsstämplarna aflämna, thet äfwen någre af them fullgiordes, hwilcket gaf mig anled- 
ning till ytterligare underdånigste beswärs anförande hos Kongel. Maijestät, hwaräst thenna 
sak ännu oafgiord hwilar, börandes jag dock till Landshöfdingens pris wärda nit om författ- 
ningars helgd och wärckan omnämna, att Han dagen efter Skogsstämplarne blifwit Heijde- 
ridarne på Lands Cancelliet aftagne, i anledning af min remonstration om påfölgden af deras 
qwarhållande, dem åter utlemnade. 
Till Justification för thesse senare ordres har jag endast then tilläggning, att så wida 
jag fullgiordt Landshöfdingens befallning, hade klagan theröfwer för hela thetta året blifwit 
onyttig, hwarföre jag per analogiam Legis trodde mig ej böra berörde befallnning åtlyda. 
Med föregående alt tror jag mig fullkomligen hafwa efterkommit Högwälborne Herr 
Justitie Cancellerens och Commendeurens befallning och afgifwit en sådan förklaring, som 
icke allenast uplyser saken i all sin widd, utan äfwen befriar mig ifrån framdeles omdömme 
att hafwa i thet mig allernådigst anförtrodde Embete sällsamt eller olagligen förfarit. 
Reconvention för obefogad anklagan är wäl en hwar mans tilhörande rättighet, men 
jag påstår i then delen intet, eller aspirerar någon annan satisfaction än den egen öfwerty- 
gelse och ett godt Samwete mig lämnar, som är att hafwa hittils ostraffeligen förwaltat de 
Ambeten mig warit anförtrodde. 
Med diup wördnad framhärdar Högwälborne Herr Justitiae Cancellerens och Commen- 
deurens af Kongel. Nordstierne Orden 
Nybo den 6 Januarii 1771. 
Ödmiukaste tjenare. 
NKGTLOET: 
Justitiekanslern beslöt att med anledning af hvad öfverjägmästaren Toll 
sålunda varit i tillfälle upplysa låta vid saken bero och lägga handlingarna i 
målet ad acta. H. SAMZELIUS, 
