EN NY FIENDE I VÅRA PLANTSKOLOR. 
tjockade väggar samt en glasklar toppcell, som utväxer 
i de olikformigt anordnade hårbildningarna (fig. 2). TU- 
BEUF uppger (Beiträge etc., sid. 44), att dessa växla från 
I till 10 stycken i antal; 3 torde dock vara det vanli- 
gaste. De bruna cellerna innehålla stora droppar fet 
olja som reservnäring. De mogna konidierna ha en längd, 
växlande mellan 15,5 och 18,9 p, bredden är omkring 
6 pu. 
Som jag redan inledningsvis nämnde, var svampen 
i de insända silfvergransplantorna icke fertil, men det vi- 
sade sig vara synnerligen lätt att frambringa dess koni- 
dier. Den 20 februari lades fyra stycken stammar, efter 
att hafva blifvit så vidt möjligt steriliserade i destilleradt 
vatten, i en petriskål, i hvilken luften hölls fuktad genom 
ett i vatten doppadt filtrerpapper. Redan innan måna- 
dens slut framkommo på den ofvan insnörningen befint- 
liga, ansvällda stamdelen hvitaktiga knölar, hvilka snart 
antogo en mörkare färg och till slut blefvo sotsvarta. 
Dessa knölar utgjordes af små parenkymatösa svampdy- 
nor, s. k. stromata, och den mörka färgen härledde från 
konidier, som nu i stor mängd hade utvecklats på de- 
ras yta (fig. 3). På samma del af stammen uppstodo äfven 
särskilda konidiebildande organ, s. k. pseudopyknider. 
Dessa anläggas under barken och utvecklas till med pa- 
renkymatös vägg försedda behållare (fig. 4), som från hela 
sin inre yta afsnöra konidier. Någon särskild mynning haf- 
va pseudopykniderna till en början icke, men då de 
helt och hållet uppfyllas af konidier, sprängas de så små- 
ningom slutligen i toppen. Konidierna utpressas därefter 
och torka samman till små tappliknande bildningar på 
barkens utsida. 
Då det knappast var troligt, att mycelet på den 
korta tiden af omkring en vecka skulle ha hunnit med 
Lå 
Ur Statens Skogsför- 
söksanstalts samlingar. 
Foto. förf. 
Fig. 3. Stam af en 
tvåårig silfvergrans- 
planta med riklig 
konidiebildning på 
det ansvällda par- 
tek 
Stämmcehen einer 
zweijährigen Tanne. 
Konidienbildung — im 
verdickten Teil reich- 
lich. 2/,. 
att från själfva angreppsstället växa fram genom det tjocka barklagret 
ända upp mot hjärtbladskransen, var det antagligt, att svampen från 
början funnits äfven i dessa delar. 
stampartiet på andra plantor bestyrkte detta antagande. 
En undersökning af det förtjockade 
Barken inne- 
höll här en stor mängd hyfer, och det torde därför äfven i naturen kunna 
förekomma fall, då konidiehopar uppträda ofvan det ursprungliga an- 
greppsstället. 
Den tid, som svampen behöfver för att blifva fertil, synes vara rätt 
