KUBIKINNEHÅLLET OCH FORMEN HOS TALLEN I.SVERIGE. 239" 
Barkens kubikinnehåll och tiocklek. 
Vid uppmätningen af de fällda profträden klafvades dessa på två 
håll för hvarje meter af trädets längd, dock så att första mätningen 
skedde vid o,; m. och de efterföljande således vid 1,5, 2,5, 3,5 etc. m. 
På en del af materialet aflägsnades sedan barken på mätställena och 
hela trädet klafvades ånyo. Genom dessa båda mätningar kunde be- 
räknas dels stammens barkmassa, dels ock barkens tjocklek vid 0,s, 1,5, 
2,5 etc. m. från stubben. Resultatet af dessa mätningar är infördt i ta- 
bell 8, i hvilken samma indelningsgrund som i tabell 1 bibehållits. 
Profstammarnas antal utgör här 272 st. Stammarna äro således ord- 
nade efter diameter-, höjd- och formklasser. 
Därför böra vi ock först se till, hvilket inflytande på barkmassan 
och barkens tjocklek faktorerna diameter, höjd och formkvot möjligen 
kunna utöfva. Därjämte har äfven undersökningen utsträckt sig till att 
söka påvisa om växtgebitet, åldern, höjden öfver hafvet samt kronans 
relativa storlek utöfva något inflytande. Emellertid är att märka, att 
äfven om hänsyn tages till växtområde, höjd öfver hafvet, ålder, form- 
kvot, trädhöjd och diameter, inom samma grupp af träd barkprocenten 
för olika träd kan variera 1—06 6, ja ända upp till 10 2. Detsamma 
gäller ock den procentuella tjockleken hos barken i trädets nedre delar. 
Först högre upp på stammen falla mätningarna inom trängre gränser. 
Vi skola nu söka påvisa, hvilka faktorer som möjligen inverka på 
barkens kubikinnehåll och tjocklek, och göra då början med brösthöjds- 
diametern. Af det i tabell 8 angifna materialet framgår att något regel- 
bundet inflytande af brösthöjdsdiametern å barkens massa och tjocklek 
icke låter påvisa sig. 
Hvad åter höjdens inflytande beträffar finna vi af sammanställningen, 
att barkprocenten faller med stigande höjd hos trädet. Däremot är en 
inverkan af höjden på barkens tjocklek i de nedersta delarna af stammen 
icke synbar. 
Rörande höjdens inverkan på barkens tjocklek högre upp på stam- 
men gäller för alla höjder, att barkens tjocklek, uttryckt i procent 
af motsvarande diameter med bark, är störst i nedersta delarna af trä- 
det, sjunker sedan mot trädets midt, för att åter småningom stiga i trä- 
dets öfre delar. 
Af samma tabell tyckes äfven framgå, att inom samma höjdklass 
barkprocenten och barkens tjocklek i de nedre delarna af stammen bli 
mindre ju högre formklass trädet tillhör, men att denna inverkan upphör 
högre upp på stammen. 
På grund af detta sista påstående eller att formklassens inflytande 
