2867 TOR JONSON. 
För att komplettera detta till c:a 90 stammar uppgående material 
ha under år 1910 noggrant uppmätts c:a 30 vindfällen och linjeträd från 
Hamra och Bjurfors kronoparker, hvilket arbete med få undantag utförts 
af författaren själf. Inalles ha sålunda hopbragts 120 träd, men af 
detta material har sedan utsorterats 26 stycken, eller nära 22 20, som 
varit försedda med sådana oregelbundenheter, att de ej ansetts lämpliga 
till profträd. Denna sortering har skett okulärt genom granskning af 
den grafiska teckningen af analysstammarna samt för öfriga stammar 
hufvudsakligen efter granskning å marken. Kassering har skett i 13 
fall (11 25) på grund af högt nående rotansvällning, sålunda på grund 
af fel i brösthöjdsdiametern, samt likaledes i 13 fall på grund af oregel- 
bundenheter i de öfre diametrarna, beroende på starka grenknutar, peri- 
dermiumsär m. m., som tydligt visade sig vara tillfälliga fel och sålunda ej 
borde ingå för att ej snedvrida de välväxta stammarnas medeltal. Vid 
denna granskning af profträden förefaller det, som om tallen i afsevärdt 
högre grad än granen vore behäftad med dylika tillfälliga oregelbunden- 
heter i stambyggnaden. I nedre delen af stammen förekommer sålunda 
ofta ås- eller kölbildning, hvilket både vid diameter- och omkretsmätning 
åstadkommer för höga värden å genomskärningen, hvarför arealräkning 
af genomskärningsarean här skulle ha varit mera lämplig och måhända 
ha räddat många träd från utrangering. I kronan har den mera 
ojämna grenbildningén ofta åstadkommit en språngvis skeende afsmal- 
ning, något som hos granen med sin jämnare krona däremot sällan 
konstaterades. På grund af sin större rikhaltighet torde emellertid tall- 
materialet efter sorteringen vara ungefär jämförligt med det förut an- 
vända granmaterialet. 
Vid bearbetningen af detta sålunda rätt goda material uppstod ge- 
nast en viktig fråga, nämligen huru man borde förfara med den speciellt 
hos tallen egendomligt utbildade barken. Allmänt bekant är, hvilket 
äfven längre fram kommer att visas, dels att tallstammens form ter sig 
väsentligt olika med och utan bark, dels ock att de olika individerna 
förete en rik växling med afseende på barktjocklek,i det barkprocenten 
vid brösthöjd i detta material sålunda svänger mellan så skilda vär- 
den som 3 och 35 & af diametern utan bark. Då jag med undersök- 
ningen delvis afsåg att påvisa eventuell öfverensstämmelse mellan olika 
trädslag, var det naturligtvis nödvändigt att åtminstone härvidlag bort- 
eliminera det inflytande, som den för tallen egendomliga barken kunde 
hafva på stamformen. 
Jag behöfde sålunda utröna wedkroppens normala form. Lägges 
härpå sedan bark af normal tjocklek, borde man ju otvifvelaktigt erhålla 
ett normalträd, såväl med afseende på ved som bark. 
