TAXATORISKA UNDERSÖKNINGAR ÖFVER SKOGSTRÄDENS FORM. ZOE 
Vi jämföra sålunda här nedan den för tallen uppmätta medelserien 
med på matematisk väg för gran beräknadt värde (afläst på grafisk teck- 
ning, uppställd enligt ekv. 5=C log = 
Diameter vid sektion O i II IEEE TV Vv VI NIE NIER 
Uppmätt hos tall inom bark ... 100 94,5 90,0 85,2 79,4 72,4 64,1 53,9 40,7 22,8 
Beräknadt för gran enl. formel 100 95,6 90,8 85,8 79,4 72,4 64,3 54,7 42,6 26,0 
Fel i £ af Dusssssssessrsees0e en — —TI)I —0,8 —0,6 Fo — —0,2 —0,8 —I1,9 —3,)2 
FELET DOC [CN as arefe lose a lens — —2,8 —2,)0 —L5 0 — —0,5 —2,0 —4.8 —8,2 
Medeltalet i absolut formtal erhålles till o,;o2 mot beräknade 0,s09 
alltså 1,, & för högt enligt beräkning för gran. 
Onekligen äro likheterna mellan trädslagen ganska slående och blifva 
det ännu mera, om vi före jämförelsen frigöra den erhållna tallserien 
från inverkan af en mindre rotansvällning, hvilken lätt såsom i uppsatsen 
om granen omtalades kan påvisas, om den erhållna serien upplägges 
grafiskt, då man finner, att kurvan genom de nedre sektionerna sträfvar 
att gå c:a 1, 2 innanför den uppmärta brösthöjdsdiametern. Genom 
IOO 
multiplicering med ST kan serien därför omföras till med 1,1: 2 korri- 
gerad brösthöjdsdiameter, då öfverensstämmelsen ter sig sålunda: 
Diametrar vid sektion O I i TIN SEIN: Vv NISSEVFE SITES 
Uppmätta med korr. D:— 1,14 100 95,6 91,0 86,1 80,2 73,1 64,8 54,5 41,2 23,0 
Beräknade för gran enl. formel 100 95,8 91,0 85,9 79,9 73,1 Ö5,2 55,6 43,5 26,8 
Hellre TT as — =02 To +0,2 F0,3 — OM LA a 
3 Nm Ile ten ska SR Ses ejer = —0;5 Fo +0j,5 +08 Kjol 2,80 5901-9057 
Likheten är nu i nedre delen som synes fullkomlig, och vi skulle 
vid jämförelse å de olika formklassernas afsmalningsserier komma till 
enahanda resultat. Vi torde sålunda anse oss fullt berättigade att draga 
följande slutsats: Med undantag möjligen för de öfversta inom kronan 
belägna sektionerna, afsmalnar tallen inom bark på fullkomligt enahanda 
sätt som granen. 
Praktiskt taget kan äfven den lilla afvikelsen i de öfre sektionerna 
sägas vara af ytterst ringa betydelse, speciellt som jag redan förut på- 
pekat, att jämväl granen stundom visade någon svårighet att hålla fullt 
enligt ekvationen beräknadt mått i de högre sektionerna. 
Man skulle sålunda utan större olägenhet kunna tillämpa den för gra- 
nen uppställda afsmalningsekvationen äfven för tall, men då den onek- 
ligen åtminstone i de tre öfversta tiondelarna visar något för höga värden, 
hvilket är genomgående för alla formklasser, dock mest för de högsta, 
