TAXATORISKA UNDERSÖKNINGAR ÖFVER SKOGSTRÄDENS FORM. 295 
vis utförd jämförelse mellan undersökningsmaterialet och matematiskt 
beräknade värden, hvarvid dock interpolation vid ojämna formklasser 
utförts efter grafiskt upplagd teckning. För bättre öfversikt är differen- 
sen uträknad såväl i 2 af brösthöjdsdiametern som i millimeter, det 
senare genom att hänföra procentfelet till medeldiametern vid brösthöjd 
för samtliga träd i formklassen. Den erhållna öfverensstämmelsen torde 
i samtliga formklasser få anses fullt nöjaktig och egendomligt nog bäst i 
formklass o0,so, där för granen sämsta öfverenstämmelsen fanns. Maximi- 
felet visar sig i diameter endast utgöra 1,5; & af D eller 4 mm. samt 
i formtal 1,2 2&. Medelfelet per måttställe å serien för samtliga träd 
hopräknade uppgår till o,6 & af D eller 1,4 mm. och öfverenstämmel- 
sen kan ju i sin helhet jämställas med den för gran erhållna. 
Bortelimineras äfven nu den nyss påvisade rotansvällingen, 1,1 4 
eller 3 mm., erhålles ännu vackrare resultat. 
Uppmätt afsmalning (korr. D—1,1 25) 100 95,6 91,0 86,1 80,2 73,1 64,8 54,5 41,2 23,0 
IB Era kna dueid:OPERE eg ss deg Asien 100 95,8 91,2 86,0 80,0 73,1 64,8 54,8 41,8 23,1 
IBL HORA EN Di äsods ds bSANL ASOS SGSAES — —0,)2 —0)2 +O,1 FH02 — Fo —0,3 —0,6 —O,)1 
SNI SITMING 0 oss nja ef ale sjelafe Se Be klaff — —0,5 —0,5 +0,3 10,5 — Fo —0,),8 —I,5 —0,)3 
Medelfelet uppgår nu icke till mer än o,3 & eller 0,7 millimeter. 
Att jämväl tallens afsmalning öfverensstämmer med den härför fram- 
ställda ekvationen torde sålunda få anses väl bevisadt. 
Den i ursprungliga formeln företagna obetydliga korrektionen för att 
ernå bättre öfverensstämmelse för tall, vill jag anse förorsakad af en bio- 
logisk egendomlighet hos trädslagets kronbildning, som något skiljer sig 
från granens. I synnerhet hos vår sydliga tallform, från hvilken undersök- 
ningsmaterialet till stor del är hämtadt, kan man nämligen lätt påvisa, 
hurusom grenarna, särskildt å äldre träd, äro mindre regelbundet förde- 
lade inom kronan, sålunda att en koncentration af flera gröfre sådana 
ofta äger rum på ett ställe med motsvarande lucka på en efterföljande 
stamsektion. 
Ofvanför en dylik »grenknut» minskas på en gång hastigt fordring- 
arna på stammens styrka hvarför en diameterminskning äger rum, som 
i en medelserie aldrig hos andra träd motverkas af en motsvarande an- 
svällning. Man brukar ju i dagligt tal också betecknande nog säga, 
att de grofva kvistarna »stjäla» från stammen. Hos granen äro däremot 
grenarna i allmänhet finare och mera jämt fördelade inom kronan, hvar- 
för aftagandet i tyngd och den däraf förorsakade ändringen i dimen- 
