TAXATORISKA UNDERSÖKNINGAR ÖFVER SKOGSTRÄDENS FORM. 297" 
Jämförelsen ter sig sålunda: 
1) För gran beräknad afsmalning ... 100 96,3; 92,6 88,3 83, 77,3 70,6 62,0 50,4 34,0 
2) » » uppmätt > ... 100 96,6 93,3 89,4 83,9 7743 69,6 600! 48,1 30,3 
3) » tall beräknad > ... 100 96,6 92;7 88,3 832 77,3 70,2 O1,3 49,2 30;0 
äifferensti=2101 00 af Di oosesieredns — Ost: Om UI Ög Tjo. (200 293 
» AR SBS SS ES ASEA — 0 0;6. IE 0 KK 06 I IE 03 
Med den gjorda jämkningen visar sålunda HÖJERS ekvation än 
större förmåga att framställa med naturen öfverensstämmande afsmalnings- 
serier än den i sitt ursprungliga skick kunde, ehuru den äfven då gafi 
jämförelse med andra former så öfverlägsna resultat, att det måste verka 
mycket förvånande, när finske forstingeniören ALBERT SIVÉN i en upp- 
sats benämnd »Till frågan om trädens stamekvation» (i h. 4 fackaf- 
deln., denna tidskrift), anser formeln sakna allmän giltighet och böra 
utbytas mot den allmänna parabelekvationen, hvilken SIVÉN sedan lång 
tid tillbaka själf sökt tillämpa på stammens afsmalning. Att jag i min 
uppsats om granen ej omnämnt dessa SIVÉNS försök, anser han dessutom 
ovillkorligen böra tydas som oförlåtlig obekantskap med desamma, men 
jag vill då tillägga, dels att denna af SIvÉN förordade ekvation just 
hörde till dem, som enligt SCHIFFELS af mig citerade utredning ej öf- 
verensstämde med naturen, dels ock, att såvidt jag kunnat finna, an- 
vändningen af parabelekvationen för beräkning af form och formtal har 
äldre anor i såväl dansk som tysk litteratur än i finsk. 
För att utöfver hvad SCHIFFEL visat bidraga till att den vanliga 
apolloniska paraboloiden, som af SIVEÉN"' (m. fl.) länge utan reservation 
användts som normalkropp för trädstammens byggnad, snart må afföras 
från litteraturen vill jag här jämföra dess afsmalning enligt ekvation 
D vb 
hvilken senare ju bevisligen väl öfverensstämmer med t. ex. granens 
byggnad (jmfr sid. 303", granuppsatsen). 
d ÖL 
Dn Vi med enligt HÖJERS ekvation för samma formklass beräknad, 
Afsmalning enl. parabelekvation 100 94,9 89,4 837 77,5 70,7 Ö3,2 54,8 44,7 31,5 
> » Höjers ekvation 100 95,3 90,2 84,4 78,1 70,7 62,3 52,3 39,9 23,7 
105 NER So g0s0crr BENNO SE a Te SEEM Ho (MTI 0 FOTA ER ar Ka 
Ej ens tillnärmelsevis så stora i samma riktning gående felprocen- 
ter har erhållits vid jämförelse mellan HÖJERS ekvation och naturligt 
material, hvarför den rena parabelekvationen måste anses långt distan- 
serad i öfverensstämmelse och därför hädanefter lämnas ur räkningen. 
Detta har tydligen äfven insetts af SIVÉN, som utan att dock öppet 
! Se t. ex. Finska forstföreningens meddelanden, band XI 1893. 
