TAXATORISKA UNDERSÖKNINGAR ÖFVER SKOGSTRÄDENS FORM. 299" 
ställes, den där genom en lämpligt lagd vändpunkt jämväl tager hänsyn 
till den nu mången gång bekymmersamma rotansvällningen.! 
Barken. 
Sedan vi sålunda i det föregående lyckats noggrant analysera stam- 
formen under bark, gällde nästa uppgift att utreda barkens tjocklek i olika 
delar af stammen, speciellt dock vid brösthöjd, där diametermätningen å 
stående träd företages. Då afsikten med barkmätningen var att tillägga 
den erhållna barken till vedkroppen i hvarje formklass för att sålunda 
finna former utanpå bark, måste nödvändigtvis först undersökas, om 
samma faktorer, som ändrade stamformen, äfven utöfvade inflytande på 
barktjockleken, så att de olika formklasserna möjligen uppvisade olika 
barktjocklek. 
Genast inses härvid utan andra bevis än förnuftsskäl, att om trä- 
den klassificeras efter formkvot på bark, så måste i de lägsta formklas- 
serna till stor del föras tjockbarkiga träd, emedan tjockbark vid brösthöjd 
just åstadkommer låg formklass, till följd af förstoringen på I och däraf 
följande försämring af kvoten Till följd häraf klassificeras träden 
d 
D: 
rent af efter barktjocklek, hvarför ingen må anse förekomsten af i me- 
deltal tjockare bark i de lägre formklasserna som en biologisk egendom- 
lighet, eftersom det är en följd af det använda systemet. Detta vill 
jag här särskildt påpeka, på grund af att MAASS genom direkt under- 
sökning konstaterat denna föränderlighet hos barken och däraf formu- 
lerat påståendet, att formklassen utöfvar inflytande på barkens tjocklek 
(sid. 240"), då tvärtom det är barken, som utöfvat det konstaterade in- 
flytandet på formklassen. 
För att undgå denna stamformens skenbara inflytande på barkbiud- 
ningen tog jag mig före att skilja de å 69 analysstammar uppmätta 
barksiffrorna i två grupper efter stamformen znom bark med formkvot 
0,725 Som klasskillnad. 
I tab. IV här nedan visas barken för båda grupperna, satt i pro- 
centförhållande till diametern utan bark,” och kan häraf ingen formens 
(inom bark) påverkan på barkbildningen påvisas. 
1 I Finska Forstföreningens Meddelanden XXVIII bandet h. 6 & 7 1911 har W. Ca- 
janus med kritik af bl. a. här föreslagna mätningsmetod föreslagit ett nytt sätt för stammens 
mätning, men då uppsatsen är på finska språket och kommit till min kännedom först sedan 
detta börjat tryckas, har jag ej ännu kunnat taga del af innehållet. 
? Man torde observera, att jag här ofta, tvärt emot vanligt bruk, räknar barken i pro- 
cent af endast veden, beroende på att i denna undersökning vedens dimensioner äro primära 
uppgifter. Den i olika fall använda procenträkningen angifves dock å hvarje ställe. 
