300 TOR JONSON. 
Tab. IV. 
- TR AF ESAVSKE TRE - SSE 
| Medeltal | Bark i £ af vedens diameter vid sektion 
Formkvot Antal | = 2 (ET CE : - | 
; z ON beast LD) ENre | [0 | Ir ua 
inom bark | träd FS |via 2 Ger | og | | HT | ine) lv VII VII IX 
2,8 305 | 5,5 
| cm. 
Bättre än 0725 | 40 22,4 | 25,8 | 93 || 1434| 1038! 650) 356) 2,9) 256) 256) 2,6 
Sämre än 0,723 29 21,5 2358 | 96 1454] 1037] 650] 356) 2,8| 2,5) 255) 257) 249) 353 5) 
Se Me et] RE EEE) | ef EE er] je 
Medeltal || 14,4] 10)7| 6,0 3,6 2,9| 256| 2,6 2,6| 2,8/ 2501) 509 
Måhända är materialet väl knappt för att vara fullt bevisande, men 
jag anser det nog för att visa, att åtminstone större fel ej kunna upp- 
stå genom att räkna med samma barktjocklek hos olika formklasser, 
hvarigenom i synnerhet arbetet i hög grad förenklas. 
En annan uppdelning af materialet är däremot nödvändig, nämligen 
efter våra två biologiskt skilda tallformer, alldenstund redan vid före- 
gående undersökningar konstaterats, att den högnordiska tallen vid bröst- 
höjd har ett par diameterprocent tunnare bark än den sydsvenska, en 
skillnad, som egendomligt nog dock går i motsatt riktning mot den för 
granen konstaterade. 
Då jag sålunda här nedan sökt att för dessa båda typer framlägga 
siffror för barkens tjocklek, vill jag emellertid redan från början betona, 
att dessa ej må anses för annat än möjligen för vissa trakter praktiskt 
användbara medeltal, men ej någon verklig lösning af tallens mycket 
invecklade barkfråga, i synnerhet som undersökningen synes ge vid 
handen, att barktjockleken delvis är en lokal fråga. 
För en lösning skulle därför fordras ett på särskildt sätt insamladt 
material af så betydande omfång, att jag ej ens ansåg mig böra för- 
söka åstadkomma ett dylikt, detta dels på grund af upplysningen, att 
barken var föremål för försöksväsendets uppmärksamhet vid nyss full- 
bordade' undersökning, dels äfven emedan redan tillgängliga siffror ej 
vidare uppmuntra till sammanställning af allmängiltiga barksiffror, Så- 
som längre ned visas. Jag har därför inskränkt mig till att hufvudsak- 
ligen bearbeta i litteraturen redan tillgängliga mätningar, nämligen för 
Norrland af TH. ÖRTENBLAD,' för Värmland af F. LOVÉN” samt af 
E. NORMELLII” för »Nedre Dalälfven». Härjämte har jag användt mig 
af barken på de nyss nämnda analysstammarna och dessutom genom 
borrning vid brösthöjd undersökt c:a 400 träd på rot å Klotens krono- 
1! Om skogar och skogsförh. i Norrland och Dalarna; K. D. S. Berättelse 1893. 
” Om tallens och granens tillväxt i Värmland (1892). 
? Tallens och granens tillväxt efter nedre Dalälfven (1897). 
