324" TOR JONSON. 
Till slut vill jag också påpeka, att denna matematiska tabell ej 
onödiggör praktisk erfarenhet vid bestämmandet af gagnvirkesutbytet, 
ty förlusten genom röta, krökar eller andra felaktigheter låter ej be- 
stämma sig annat än på ort och ställe, där det dock kan ske rätt väl 
genom att vid virkespostens uppräkning klassificera i friskhets eller dug- 
lighetsklasser, t. ex. »god timmerskog», »sämre skog» samt »kol och 
vedskog». Förlusterna låta sig härur lättare beräkna. 
Då för gran motsvarande tabell ej inflöt samtidigt med undersök- 
ningens öfriga resultat, har jag ansett lämpligt intaga den här; isynner- 
het som den bör vara tillämplig på tall uppskattad inom bark. 
Jämförelse mellan olika formtals beräkningar. 
Då nu ett flertal undersökningar föreligger öfver kubikinnehåll och 
form hos olika trädslag ordnade efter formkvot, torde det vara af ett visst 
intresse att här göra en kort öfverblick öfver några af de erhållna resul- 
taten. I denna jämförelse vilja vi då medtaga SCHIFFELS för österrikiska 
skogsförsöksanstaltens räkning gjorda beräkningar öfver gran, tall och silf- 
vergran, samt MAASS' för Statens Skogsförsöksanstalt utförda undersök- 
ningar, dels år 1908 öfver tall och gran i Särna, dels år 1911 öfver 
tallen i Sverige. 
Som förut nämnts äro alla dessa undersökningar baserade på den 
oäkta formkvoten, där de båda massa- och formbestämmande diamet- 
rarna tagits vid brösthöjd och trädets midt, hvilka två måttställen hos 
mycket korta träd kunna sammanfalla med hvarandra, under det jag 
själf förlagt den öfre diametern på ständigt hälften så långt afstånd 
från toppen som den nedre, då diametrarna sålunda för alla trädlängder 
komma att ligga på samma relativa afstånd inbördes. 
Att göra jämförelser mellan de olika systemen har dock ej vållat 
större svårigheter, då min undersökning samtidigt och hufvudsakligen 
gått ut på att noggrant bestämma stammens form, hvarigenom äfven 
midtdiametern och den oäkta formkvoten kunnat bestämmas, likaväl 
som kubikinnehållet och sortimenterna, direkt ur formen. Till skillnad 
härifrån har SCHIFFEL icke sysslat med dimensionerna mer än på hvar 
fjärdedel af höjden, och kubikinnehållet har erhållits genom uppmätning 
af ett större antal fällda träds formtal, för hvilkas utjämning en matema- 
tisk formel sedan uppställts, angifvande förhållandet mellan formtal, höjd 
och formkvot. Maass har likaledes i skogen uppmätt formtal, hvilka 
emellertid utjämnats på grafisk väg. Dessutom ha de af MAASS i sko- 
gen uppmätta diametrarna efteråt utjämnats för bestämning af stamfor- 
