SSR SKOGSADMINISTRATIONEN. 
att åt skogsinspektörerna äfven borde uppdragas att hafva inseende öfver skogsstats- 
boställen och för skogsväsendet utarrenderade fastigheter äfvensom att årligen till styrelsen 
afgifva berättelse öfver skogs- och jaktväsendet. 
Då domänstyrelsens förslag i denna del den 11 januari 1886 inför Eders Kungl. Maj:t 
förekom till pröfning i sammanhang med öfriga då behandlade frågor, hörande till stats- 
regleringen för innevarande år, yttrade dåvarande chefen för finansdepartementet, att det 
syntes honom uppenbart, att en så beskaffad förändring i skogsinspektörernas ställning, som 
domänstyrelsen ifrågasatt, skulle för skogsväsendet medföra väsentligt gagn, enär domänsty- 
relsen därigenom skulle befrias från en mängd detaljfrågor, hvilka nu onödigtvis upptoge 
dess tid, och vid behandlingen af en del andra ärenden genom den föregående utredning, 
dessa undergått af skogsinspektörerna, erhålla ett kraftigare stöd för sina åtgöranden, under 
det att skogsinspektörerna i följd af den mer praktiska riktning, som komme att gifvas åt 
deras verksamhet, skulle vinna ökadt inflytande på skogsförvaltningen i orterna och äfven 
blifva i tillfälle att, till gagn för det allmänna, i större grad vidga sin egen erfarenhet, på 
samma gång den lifligare förbindelse, hvilken komme att äga rum mellan dem och den 
underlydande skogsstaten, utan tvifvel skulle verksamt bidraga till den senares utbildning 
i yrket. 
Jag har härtill ingenting att tillägga och är för min del öfvertygad, att, om domän- 
styrelsens ifrågavarande förslag, hvilket redan i nästlidet ärs statsverksproposition vunnit 
Eders Kungl. Maj:ts godkännande, kommer till utförande, stora fördelar däraf skola till- 
skyndas skogsväsendet.» 
Den sålunda af Eders Kungl. Maj:t godkända förändringen i skogsinspektörernas be- 
fogenhet och åligganden vann uttryck i Eders Kungl. Maj:ts förnyade nådiga instruktion för 
skogsstaten den 29 november 1889. Skogsstaten utgjordes nu af nio öfverjägmästare såsom 
kontrollerande och sjuttiofyra jägmästare såsom förvaltande tjänstemän. 
Öfverjägmästarnes åligganden och befogenhet omfattade förutom hvad som dessförinnan 
tillkom skogsinspektörerna hufvudsakligen följande: 
Öfverjägmästaren var chef för skogspersonalen i distriktet och skulle genom under- 
sökning på stället inhämta kännedom om de allmänna skogarnes förvaltning och skötsel 
samt om skogs- och jaktväsendet i öfrigt. Han skulle företaga inspektionsresor och för 
öfverläggning med jägmästarne om hvad som med revirets förvaltning ägde sammanhang 
såvidt möjligt årligen besöka hvarje revir inom distriktet. Vid inspektion kunde jägmästaren 
åläggas närvara, 
Om vid besiktning å stället öfverjägmästaren fann jämkningar eller mindre afvikelser 
från fastställdt förslag eller hushållningsplan för allmön skog inom distriktet vara af om- 
ständigheterna påkallade och hans åsikt härutinnan delades af jägmästaren, ägde han omedel- 
bart föreskrifva sådana, dock endast under villkor att, om enskild persons rätt däraf be- 
rördes, denne förklarade sig nöjd med ändringen. 
Öfverjägmästaren skulle, därest han funne särskild åtgärd för skogsskötselns främjande 
i visst fall böra vidtagas och vara af beskaffenhet att fordra omedelbar verkställighet eller 
redan föreskrifven åtgärd böra utföras i annan ordning eller på annat sätt än jägmästaren en- 
ligt sin uppfattning af förhållandena ansåge lämpligt, därom lämna jägmästaren skriftligt besked. 
Ny skogsindelningsplan eller revision eller komplettering af förut varande plan skulle 
granskas af öfverjägmästaren, som tillika, där så erfordrades, skulle på stället undersöka för- 
slagens lämplighet. I vissa fall ägde öfverjägmästaren pröfva och fastställa förslag till re- 
vision eller komplettering af förut varande plan. 
Öfverjägmästaren skulle ägna uppmärksamhet åt ekskogens vård. Senare på grund af 
bestämmelse i $ 42 af 1894 års skogsordning tillkom honom ock att besluta i frågor an- 
gående ansökning om utsyning af ek och bok. Det tillkom honom vidare att pröfva besvär, 
som anfördes öfver vissa af jägmästaren meddelade beslut. Han skulle ock med ledning af 
utaf jägmästarne upprättade förslag till domänstyrelsen ingifva förslag till förvaltningsåtgärder 
å de allmänna skogarna och därför nödiga utgifter för det nästkommande året. 
Öfverjägmästaren skulle till vederbörande länsstyrelse lämna uppgift å virke, grässlåtter, 
mulbete, odlingslägenhet med mera, som skulle å auktion försäljas eller upplåtas och därvid 
tillika föreslå villkor för försäljningen eller upplåtelsen samt tid och ort för auktionerna. 
Han skulle ock hos länsstyrelserna i mån af behof begära förvaltningsmedels remitterande 
till jägmästarna, 
Öfverjägmästaren skulle i första hand granska jägmästarnes kassa- och virkesredo- 
görelser, öfvervaka att skogsstatens boställen och för skogsväsendet utarrenderade egendomar 
till byggnad och häfd behörigen underhöllos, antaga brukare för torp och andra mindre 
lägenheter, som skulle upplåtas för skogsväsendets räkning, med mera, 
