SET SKOGSADMINISTRATIONEN. 
För att styrka sitt påstående anför föreningen några exempel, hvarvid den torde hafva 
bemödat sig att välja just sådana, som härvid skulle vara mest bevisande. 
Först framhålles att enligt punkt 23 i de reglementariska föreskrifterna i utsynings- 
förslaget skall upptagas dels afverkning efter gällande skogshushållningsplan, dels den afverk- 
ning, som efter undersökning af skogsbestånden funnits böra därutöfver uttagas genom gall- 
ring, rensningshuggning m,. m., hvarjämte af formuläret till utsyningsförslaget framgår, att 
afverkningsplatsen skall angifvas. Tillika skola vindfällen och torrträd upptagas i utsynings- 
förslaget, enär jägmästaren enligt $ 25 af instruktionen icke ägde rätt att taga omedelbar 
befattning med försäljningen af sådant virke. 
Med afseende härpå får domänstyrelsen erinra därom, att därest en skogshushållnings- 
plan icke skall slafviskt följas, afverkningen måste på något sätt planeras för hvarje kom- 
mande år. I annat fall skulle hvarje jägmästare kunna tillämpa sina idéer i skogsskötseln, 
hvaraf kunde blifva en följd, dels att lika beskaffade skogar samtidigt sköttes efter olika 
principer, dels ock att de för en viss skog tillämpade principerna växlade med jägmästarna, 
äfven om dessa endast tillfälligt uppehölle tjänsten. 
En planering af afverkningarna på nyss antydt sätt medför tillika den beaktansvärda 
fördel att hänsyn kan tagas till de förändringar skogsbestånden ständigt undergå äfvensom 
till växlande konjunkturer m. m,. Beträffande statsskogarna äro hushållningsplaner fastställda 
allenast till ledning, och i många fall finnas ej några planer. Det är sålunda nödigt att 
årligen planera afverkningen för det närmaste året, och att planen bör underställas styrel- 
sens pröfning torde vara själffallet, då styrelsen pröfvar skogshushållningsplaner och det an- 
gifna förslaget kan innebära en afvikelse från eller tillfällig ersättning för en hushållnings- 
plan. Endast genom en sådan pröfning blir det ock för styrelsen möjligt att så leda sta- 
tens skogsförvaltning, att det belopp skogsmedel, som i budgeten beräknats, kan i hufvud- 
sak för året erhållas eller åtminstone icke väsentligen underskridas. Om förslaget är grun- 
dadt på verkliga undersökningar, lärer det väl ej vara förenadt med någon svårighet att 
ungefärligen angifva den trakt, där afverkningen skall utföras. Finnes i något fall anled- 
ning granska förslaget ute i skogen, är detta gifvetvis ej möjligt utan en dylik uppgift. 
Ingen lärer i öfrigt kunna förneka betydelsen af att afverkningen är behörigen planlagd. 
Härför nödiga undersökningar behöfva i många fall ej vara utförda samma år förslaget af- 
gifves. Detta kan grundas på anteckningar från ett besök på stället under ett föregående 
år. Har jägmästaren utfört nödiga undersökningar och anteckningar för förslagets upprät- 
tande, kräfver detta ringa tid, ty motiveringen kan och bör göras kortfattad. Att vindfällda 
och torra träd böra upptagas i förslaget, så framt ej sådant virke jämlikt 25 $ instruktionen 
för skogsstaten bör säljas före utsyningsförslagets upprättande, torde vara uppenbart, då be- 
loppet af öfrigt virke häraf är beroende. Vindfällda och torra träd omfatta ej sällan en 
mycket afsevärd kubikmassa; det har efter storm- och insektskador å skogen förekommit 
fall, då dylikt virke utgjort den hufvudsakliga delen af det för ett revir föreslagna utsy- 
ningsbeloppet. Därest såsom föreningen synes vilja ifrågasätta, jägmästaren icke skulle vara 
bunden vare sig af hushållningsplaner eller af pröfvade förslag till afverkning, upprättade 
af honom själf, skulle såsom styrelsen ofvan antydt allt system i statens skogshushållning 
upphöra och skötseln af samma skog kunna omkastas från den ena principen till den andra 
med ombyte af jägmästare eller dennes ställföreträdare. Af den nyss åberopade $ i instruk- 
tionen framgår, att föreningen delvis missuppfattat bestämmelserna angående rensningsvirke. 
I $ säges uttryckligen, att där skog blifvit vindfälld eller eljest skadad och med försälj- 
ningen icke bör anstå, jägmästaren har att, dels där virkeskvantiteten är af mindre bety- 
denhet dels äfven om så ej är fallet, men tiden ej medgifver utlysande af auktion, omedel- 
bart sälja virket under hand till i orten gångbart pris. 
Föreningen anmärker vidare, att sedan utsyningsförslaget godkänts, jägmästaren har 
att noggrannt fullgöra stämplingen efter detta, och enligt punkt 30 i de reglementariska 
föreskrifterna äger han ej rätt att utan öfverjägmästarens medgifvande flytta afverkningen 
från en trakt till en annan, äfven om detta i följd af väderleksförhållanden eller eljest är 
nödigt. Öfverjägmästaren, icke jägmästaren, äger likaledes besluta om afverkning för be- 
ståndsvårdens främjande. 
Här föreligger åter en missuppfattning, ty jägmästaren behöfver ej minutiöst följa ut- 
syningsförslaget, hvilket tydligt framgår af punkt 23 i de reglementariska föreskrifterna, 
hvari sägs: »I utsyningsförslaget skall för hvarje skog eller för hvarje i instruktionens 
$ 14 omförmäldt utsyningsområde upptagas fill ungefärligt belopp ej mindre det virke» 
o. s. v. Föreningen har i sitt referat af denna punkt uteglömt de kursiverade orden till 
ungefärligt belopp, hvilket synes föranledt missförståndet angående ett minutiöst fasthål- 
lande af utsyningsförslagens siffror. Af den antydda formuleringen framgår ock, att öfver- 
