3407 SKOGSADMINISTRATIONEN. 
Punkt 31 skiljer sig afsevärdt från motsvarande punkt 22 i de äldre föreskrifterna. 
Föreningen anmärker emellertid endast hvad punkten nu innehåller angående värdering 
medelst profträd af till försäljning å rot utstämplade träd, i hvilket afseende styrelsen i det 
föregående visat, att nu gällande bestämmelser äro lindrigare och lämna jägmästaren betyd- 
ligt större frihet än den äldre föreskriften härom, hvilken emellertid icke ingick i de regle- 
mentariska föreskrifterna. 
Styrelsen anser sålunda, att de af föreningen anförda exempel på centralisation i skogs- 
administrationen icke äro bevisande för föreningens påstående, enär de tvärtom kunna åbe- 
ropas såsom exempel på decentralisering, hvarigenom ökad befogenhet tillförts både öfver- 
jägmästare och jägmästare. Samma syfte främjas genom flertalet af de ändringar styrelsen 
vidtagit vid utfärdande af nu gällande reglementariska föreskrifter, likväl hufvudsakligen på 
det sätt, att öfverjägmästarnas befogenhet ökats. Såsom exempel på vidgad beslutanderätt 
äfven för jägmästarna får styrelsen åberopa 49 punkten i 1910 års reglementariska före- 
skrifter, hvarigenom jägmästaren tillerkänts befogenhet att jämka mellan vissa anslagstitlar i 
det för reviret fastställda förvaltningsförslaget, en befogenhet, som jägmästaren förut all- 
deles saknade. Genom att i sådant afseende äfven tillerkänna öfverjägmästaren viss beslu- 
tanderätt har en förenkling i förvaltningen skett. Skriftväxling kan undvikas genom att 
jägmästaren vid personligt sammanträffande med öfverjägmästaren eller per telefon kan af- 
handla mycket sådant, som förut skulle pröfvas af styrelsen. 
I fråga om förvaltningsförslaget har föreningen anmärkt, att den reduktion af det utaf 
jägmästarna begärda förvaltningsbeloppet, som ofta företoges, skedde schablonmässigt utan 
att anslagens nödvändighet och vikt kritiskt bedömdes samt utan att revirförvaltaren därvid 
rådfrågades. Härom får styrelsen anföra följande: 
Enligt meddelade bestämmelser skall jägmästaren, beträffande de fem sydligare distrik- 
ten före augusti månads utgång, och beträffande de öfriga distrikten före den 15 september, 
till öfverjägmästaren ingifva förslag till förvaltningsåtgärder för det nästföljande kalenderåret. 
Omedelbart efter det förslagen inkommit till öfverjägmästaren, skall han till domänstyrelsen 
insända preliminär uppgift, summariskt för hela distriktet, å det utgiftsbelopp från reserva- 
tionsanslaget till skogsväsendet, som af jägmästarna ifrågasatts. Om däraf framgått, att 
summan af dessa belopp jämte öfriga utgifter, som skulle utgå från detta af riksdagen an- 
visade anslag, öfverstiga hela dess belopp, har domänstyrelsen underrättat öfverjägmästarna 
härom till ledning för den reduktion, som måste göras å de ifrågasatta förvaltningsbeloppen. 
Med ledning häraf kunde öfverjägmästaren efter samråd med jägmästarna upprätta ett lämp- 
ligt utgiftsförslag för distriktet, hvilket jämte jägmästarnas primäruppgifter lades till grund 
för styrelsens generalförslag rörande användandet af reservationsanslaget till skogsväsendet. 
Om vid generalförslagets upprättande någon ytterligare minskning i utgifterna måste äga rum, 
ordnades så, att öfverjägmästarna härvid kunde rådfrågas. De kallas nämligen vid tiden för 
generalförslagets upprättande till sammanträde inför styrelsen angående skogsförvaltnings- 
frågor. Om det likväl senare visar sig, att vid de begärda anslagsbeloppens nedbringande 
för att nå innanför reservationsanslagets maximibelopp, en afprutning hellre bort träffa ett 
annat förslag än som skett, har jämkning sedermera kunnat vinnas efter särskild framställ- 
ning härom, 
Sedan jägmästarens nu nämnda förslag till utgifter för reviret (utgiftsförslaget) äfven- 
som förslaget till afverkning å revirets skogar (utsyningsförslaget) fastställts, har jägmästaren 
själf beslutanderätt rörande tid och sätt för arbetenas utförande, själf ackorderar han an- 
gående arbetspriser m. m. De ämbets- och tjänstemän, som i likhet med undertecknade 
tillhört skogsstaten och därefter anställts i centralt verk, äro i tillfälle konstatera, att jäg- 
mästarna hafva en beslutanderätt rörande sin tjänsteutöfning och en frihet rörande disposi- 
tionen af sin tjänstetid, hvartill motstycke ej torde finnas för andra tjänstemän. 
I sin framställning anför föreningen, att vissa tecken skulle antyda, att med nu gäl- 
lande bestämmelser angående utsyning och försäljning af skogsalster från kronans skogar 
allmänheten börjat afvänjas från att fylla sitt virkesbehof direkt från kronan. Det skuile 
nämligen nu vara förenadt med större omgång och tidsutdräkt än tillförene att göra sådana 
affärer. Verkliga förhållandet är dock motsatsen, hvilket visas genom den mycket ökade 
försäljning af skogseffekter under hand, som numera ombesörjes genom skogsförvaltningen. 
Sådan försäljning kan inom vissa revir, där större tillgång finnes å torr, skadad och annan 
mindervärdig skog, uppgå till mera än 100,000 kronor om året, utan att domänstyrelsen 
annat än i undantagsfall behöfver pröfva anbuden. Där så skett, har största skyndsamhet 
härvid iakttagits. De senare åren hafva, tvärt emot hvad föreningen påstått, uppvisat en 
konkurrent om kronans saluvirke, som tillförene icke funnits, De tecken, som skulle angifva 
ett motsatt förhållande, torde vara vilseledande. 
