SKOGSHÖGSKOLEFRÅGANS NUVARANDE LÄGE. SKR 
Denna tanke på en gemensam fackhögskola af ungefärligen samma 
typ som Landbohöjskolen i Köpenhamn är icke ny i vårt land. Vid 
1872 årt riksdag väcktes motion om teknologiska institutets samman- 
förande med krigshögskolan, skogsinstitutet, farmaceutiska institutet och 
den för landtmätares utbildning afsedda kursen till en stor gemensam 
teknisk högskola. På framställning af riksdagen tillsatte K. Maj:t för 
beredande af frågan en kommitté, hvilken 4 nov. 1878 inlämnade ett 
förslag att med teknologiska institutet förena samtliga nämnda läro- 
anstalter med undantag af krigshögskolan. Förslaget förföll på grund 
af vederbörande myndigheters utlåtande.' 
Sedermera upptogs under år 1907” frågan" af dåvarande chefen för 
jordbruksdepartementet herr ALFRED PETERSSON. Såsom det heter i 
»betänkandet angående ändamålsenligt ordnande af skogsundervisningen» 
(sid. 58) underställdes spörsmålet icke direkt de sakkunnigas pröfning. 
Dessa göra dock ett uttalande, som sammanfattas i följande af dem 
själfva kursiverade mening: » Utan att sålunda vilja göra något bestämdt 
uttalande, huruvida det vore förmånligt, om skogshögskolan utgjorde en 
fakultet inom en högre praktisk-vetenskaplig högskola i Stockholm, vilja 
de sakkunniga föreslå, att den fortfarande må förblifra en själfständig 
undervisningsanstalt, så mycket mera som den framlagda organisations- 
planen icke lägger hinder i vägen för framtida förändring i berörda 
hänseende.» Den här framträdande uppfattningen torde också vara riktig. 
Sambandet mellan olika högskolor, eller låtom öss säga mellan olika 
fakulteter inom samma högskola behöfva icke nödvändigt ta sig uttryck 
i gemensamma byggnader, gemensamma institutioner, gemensamma 
lärarkrafter och gemensam undervisning. Men en organiserad verksam- 
het med afseende på ledning inåt och representationen utåt kan säker- 
ligen medföra såväl en god och verkningsfull ekonomisering både med 
afseende på lokaler, undervisningsmaterial, lärarkrafter och administration, 
som ett kraftigare uppträdande utåt såväl gentemot statsmakterna som 
allmänbeten då det gäller att gifva pondus åt de kraf, som en ständig 
utveckling alltjämt måste medföra. 
Det torde också ha varit den dåvarande jordbruksministerns plan, 
att, sedan genom särskilda sakkunniga utredningen om de olika krafven 
för den högre skogs-, landtmäteri- och landtbruksundervisningen utarbetats, 
låta undersöka bärkraften af samlingshögskoletankan och under hvilka 
former den skulle kunna gestalta sig till verklighet. Denna plan började 
1 Se kungl. proposition vid 1911 års riksdag nr 124, p. 83. 
2 Vid ett besök i Köpenhamn, föranledt af andra förhållanden, fick undertecknad till- 
fälle att under några dagar besöka Landbohöjskolen. Härom aflämnade jag på sin tid en 
berättelse till jordbruksdepartementet, och torde några allmänna synpunkter härur ännu äga 
intresse, hvarför de här meddelas. (Se bil.) 
