356" KARL STARBÄCK. 
tillbakasatta i den ständiga konkurrensen med den enskilda företagsam- 
heten om de förnämsta krafterna. Mycket mera vore att härom säga 
men då meningen med denna uppsats egentligen ej är någon annan, än att 
lämna ett referat af skogshögskolefrågans nuvarande läge skall jag ej falla 
för frestelsen. Dock tillåter jag mig här citera en del af mitt anförande 
i andra kammaren, då farmaceutiska institutets omorganisation var före: 
»Jag skall be att först få fästa uppmärksamheten på den grund- 
läggande utredning, som här förefinnes, nämligen löneregleringskommitténs 
utlåtande nr 26. Man spårar där början till en princip, som jag icke 
kan låta gå oanmärkt förbi. Löneregleringskommittén anser nämligen 
det vara lämpligt att nu införa ett nytt slags professurer, lägre aflönade 
än vid universiteten, och kommittén anser detta lämpligt med afseende 
å åtskilliga, låt oss säga, fackhögskolor, såsom exempelvis, om jag 
minnes rätt, skogsinstitutet. Nu är förhållandet det, att i detta afseende 
citeras ett skogsundervisningskommitterades utlåtande, och jag vill då 
endast i förbigående nämna, att denna redogörelse nog hvilar på en ganska 
grundlig missuppfattning. Ty de, som hade fätt uppdraget att söka 
utreda frågan om skogshögskolan, uttalade ganska bestämdt som sin 
mening, att lönerna borde ställas lika med vid universiteten. Dessutom 
vill jag säga, att jag tror, det är mycket riskabelt att på så lösa grunder, 
som här skett, fastslå, att viss professorsbeställning skall ha särskild 
lägre aflöning. Ty för så vidt en högskola, det må vara ett universitet 
eller en fackhögskola, har ett verkligt behof af samma vetenskapliga 
kompetens, som nu fordras för professorerna vid universiteten, böra 
lärarna tillerkännas professors lön, ty den vetenskapliga utbildningen kan 
vara fullt lika behöflig, då det gäller ett visst praktiskt fack som med 
afseende på ett teoretiskt ämne vid universiteten.» 
Bortsedt från den viktiga aflöningsfrågan, som för öfrigt bör kunna 
lösas för sig, åtminstone delvis, såsorn skedde med afseende på en del 
af tekniska högskolans lärarkår 1909, ehuru den stora omorganisations- 
frågan undansköts, är det tydligt att lokalfrågan är af särdeles trängande 
beskaffenhet. Ingen meningsskiljaktighet har yppats eller lärer finnas 
om otillräckligheten och oändamålsenligheten af de nuvarande lokalerna. 
Nu föreligger ju öfverintendentsämbetets utlåtande angående de sak- 
kunnigas byggnadsförslag (se bil.), och med undantag af några smärre 
anmärkningar har ju dess granskning utfallit tillstyrkande. Emellertid 
är det ju möjligt att vissa ändringar kunna befinnas önskvärda under 
frågans vidare behandling. och dels af denna anledning, dels med tanken 
på att skogsinstitutets nuvarande område skall upplåtas åt Nobelstiftelsen, 
framträder såsom ett betydelsefullt önskemål att skogshögskolans bostads- 
fråga skall för en afsevärd tid kunna provisoriskt lösas. Det uppslag, 
