3607 KARL STARBÄCK. 
hemmastadda på alla botanikens områden; nu få vi två eller tre vetenskapsmän, hvar och 
en fullständigt behärskande sin speciella del; och huru mycket större intresse bör icke häri- 
genom afvinnas arbetet såväl beträffande lärare som elever! 
Naturligt är, och måhända var det hufvudsakligen härpå professor Christensen med sitt 
yttrande syftade, att de olika lärarnas krafter och förmåga vid en samlingshögskola kunna 
mera direkt utnyttjas för undervisningsbehof, då samma lärare kan användas inom olika fack. 
Ehuru hos oss veterinärundervisningen redan är ordnad, synes intet hinder möta att vissa 
af högskolans lärare äfven undervisa vid veterinärinstitutet, om såsom sannolikt är de olika 
lokalerna ej komma att ligga allt för långt från hvarandra. . 
Bortsedt från de personlighetsfördelar, som torde förefinnas enligt nu antydda synpunkter, 
formulerade särskildt professorn i zoologi Boas under vårt samtal ett uttalande, som visade 
läraren-vetenskapsmannens syn på saken. Han ansåg, att den danska Landbohöjskolen genom 
hela sin organisation och därpå grundade utveckling närmast kunde jämföras med ett uni- 
versitet. De kraf som från densamma i ena eller andra afseendet ställts på den beviljande 
statsmakten hade därför kunnat framställas med »mycket större pondus», än om de kommit 
från fackhögskolor. På samma sätt hade det anseende, Landbohöjskolen åtnjöt hos den stora 
allmänheten och dess inflytande på opinionen, ej minst med afseende på den praktiska til- 
lämpningen af den teoretiska undervisningen ute i landet genom konsulenter och lärare, en 
bredare och säkrare basis än ett antal fackhögskolor kunde erbjuda, Det torde ej kunna 
förnekas, att en god portion sanning ligger i detta påstående. 
Vidare framhöll professor Boas den stora betydelsen af att vetenskapsmän, tillhörande 
olika grenar af naturvetenskaperna så att säga vistades under samma tak, Ett mycket gifvande 
vetenskapligt umgänge mellan representanter för angränsande vetenskaper blefve häraf följden; 
och den enes framgångsrika arbete på sin institutions utveckling och förkofran väckte gärna 
sträfvan hos den andre att ej låta sin institution stå efter. — Jag invände häremot, att detta 
senare föreföll mig mera som ett talesätt, och att det väl ingalunda var uteslutet, att en in- 
stitution kunde skötas mönstergillt utan att den hade ett uppmanande exempel alldeles inpå 
sig, hvarvid jag hänvisade till de af mig kända botaniska och zoologiska institutionerna i 
Uppsala. — Han ville icke förneka detta, men pekade i sin tur på den »på andra sidan 
vägen» liggande försöksanstalten för landtbruk. Det föreföll som om hans mening varit, 
ehuru den ej direkt uttalades, att det varit synnerligen nyttigt om de där anställda tjänste- 
männen stått i närmare beröring med högskolan. Nu voro de fullständigt skilda till stort 
men för försöksanstalten. 
Någon öfverdrift torde möjligen ligga i professor Boas' uttalande, men jag fann, att 
hans åsikter delades af de lärare, med hvilka jag sedan samtalade härom. Öfverhufvudtaget 
syntes alla vara öfverens om att den danska organisationen innebär så uppenbara fördelar, 
att systemets nackdelar på intet sätt kunde motsvara dem. 
Innan jag går att närmare vidröra de olägenheter, som enligt min mening äro förknip- 
pade med själfva samlingshögskolan såsom sådan, tillåter jag mig i korthet omnämna, att de 
flesta lokalerna gifva intryck af bristande utrymme. MHvarje professor hade sitt arbetsrum och 
i många fall goda, ja förstklassiga, laboratorier, men däremot voro museianspråken i allmänhet 
ej tillräckligt tillgodosedda åtminstone efter svenska begrepp. På min anmärkning härom 
svarades ock, att man för närvarande har en kommission tillsatt för att utreda utvidgnings- 
frågan och enligt särskildt meddelande från professor Christensen torde kostnaderna härför 
komma att uppgå till 500,000 kronor. I sammanhang härmed kan jag icke underlåta att 
omnämna en anordning, som synes mig billig och ändamålsenlig och värd användning hos 
oss, såvida sådant ej tilläfventyrs redan ägt rum, hvilket jag ej känner. Landbohöjskolen 
hade på sin bekostnad låtit uppföra en ganska rymlig byggnad för utställning af olika slags 
landtbruksredskap. Dessa tillhörde utställarne, men användes som åskådningsmaterial vid 
undervisningen. Det ligger naturligtvis i de olika firmornas intresse att utställa förstklassiga 
redskap, och när en typ blifvit omodern aflägsnas den på ägarens bekostnad för att ersättas 
af den nyaste modellen. Härigenom erhålles på billigaste sätt den modernaste och bästa 
undervisningsmateriel, och ingenting synes mig hindra att utställningen utsträckes äfven till 
brädgårds- och skogsbruksredskap. 
Den egentliga olägenheten med det danska systemet beror på det stora antalet lärjungar; 
och det är ju tydligt, att en på liknande sätt anlagd högskola hos oss af helt naturliga skäl, 
som här ej behöfva utläggas, skulle nödgas inom sina murar mottaga ett ännu större antal 
elever. Det ligger i sakens natur och kan af hvarje pedagog vitsordas, att, äfven om under- 
+ Jag har öfvertygat mig om att ingen föreläsnings- eller undervisningsverksamhet af 
försöksanstaltens tjänstemän bedrifves vid Landbohöjskolen. 
