3602+ KARL STARBÄCK. 
frågan om skogsundervisningens ordnande, och den: 12 april tillsattes. den 's. k. skogsunder- 
visningskommittén. Detta var alltså 1906 uti april. 1908 uti mars afgafs betänkande, och 
månaden därpå remitterades kommitterades förslag till domänstyrelsen att efter vederbörandes 
hörande afgifva yttrande och förslag i ämnet. Mot slutet af år 1908 afgaf domänstyrelsen 
sitt yttrande, d. v. s. det var i höstas 2 år sedan domänstyrelsens yttrande inkom. Då synes 
det väl som det skulle kunna vara tid på att vi åtminstone till denna Riksdag finge se ett 
förslag från regeringen i ärendet. 
Nu kan man säga, att det är väl icke så farligt, om det dröjer något. Jo, mina herrar, 
ganska betydande olägenheter följa af ett dröjsmål i detta fall. Jag vill icke tala om huru 
skollokalerna äro inom skogsinstitutet och om den där rådande bristen på lokaler eller deras 
dåliga beskaffenhet och menliga inverkan på undervisningen. Det betänkligaste är, att då 
hela denna skogsundervisning står under ombildning, har man ej kunnat tillsätta några 
lärare där utan, om jag ej misstager mig, är hvarenda en tillsatt på förordnande tills vidare, 
och det ligger ju i sakens natur att det under sådana förhållanden blir svårt att få dugligt 
folk till platserna därstädes. Det har redan visat sig att ett par af de bästa lärarna ej stannat 
kvar utan gått till andra tjänster, som de funnit vara för sin framtid mera betryggande. 
Det är naturligt, att ett sådant förhållande måste mycket ogynnsamt inverka på hela under- 
visningen, och därigenom på hela skogsväsendet i landet, och då så är förhållandet vågar jag 
rikta en anhållan till regeringen, att vi redan till denna Riksdag måtte få emotse en kungl. 
proposition i ämnet. 
Herr statsrådet Nylander: Herr talman! Med anledning af den föregående talarens 
yttrande ber jag få meddela, att denna skogsundervisningsfråga varit föremål för grundliga 
och omsorgsfulla öfverläggningar inom statsrådsberedningen; och redan sistlidne vår uppdrog 
jag åt en särskild person att vidtaga förberedande åtgärder för att en proposition i ärendet 
skulle kunna aflåtas till innevarande Riksdag. Emellertid befanns det nödvändigt, att då, 
såsom herrarna känna till, bland ledamöterna inom skogskommittén, hvilka hade detta ärende 
under behandling, yppades mycket olika meningar om huru denna undervisning skulle lämpli- 
gast ordnas, ytterligare inhämta yttranden från ett par myndigheter, hvilka yttranden ännu 
icke inkommit till departementet. Huruvida dessa utlåtanden så tidigt inkomma, att proposi- 
tionen kan aflåtas redan till denna Riksdag, därom kan jag ej nu med bestämdhet yttra mig. 
Men då jag själf är mycket intresserad af att denna viktiga undervisningsfråga snart får sin 
lösning, kunna herrarna vara förvissade om, att jag skall göra, hvad på mig ankommer, för 
att densamma icke må längre än nödigt är undanskjutas. 
Bil. 3: Yttranden den 6 maj inom 2 kammaren. 
Punkten 9, angående skogsväsendet, föredrogs; och yttrade därvid 
Herr Sfarbäck: Herr talman, mina herrar! Under årets remissdebatt yttrades i Första 
kammaren enligt tillgängligt protokoll af grefve Fredrik Wachtmeister några ord, som han 
riktade till herr statsrådet och chefen för jordbruksdepartementet. Han började därvid med 
att framhålla, att man hade hört vice talmannen i Första kammaren yttra, att regeringen 
slagit rekord i verksamhetslust, men han fann att det var liksom litet brist med afseende å 
denna verksamhetslust, då det gällde skogsundervisningen. Han framhöll, att de sakkunnige, 
som tillsatts för att utreda frågan om skogsundervisningen, i mars 1908 afgifvit sitt betän- 
kande, men att ännu intet resultat af detta betänkande kommit fram i riksdagen. Förhållandet 
var, som vi alla känna, att sedan detta betänkande afgifvits angående den högre:och äfven 
lägre — jag vill här fästa mig vid den högre — skogsundervisningens ordnande, frågan 
enligt grundlagens bud remitterades först till domänstyrelsen och sedan till andra myndigheter 
i riket, hvilka voro färdiga med sina uttalanden före nämnda års slut. Man väntade då, att 
proposition skulle komma till 1909 års Riksdag. Emellertid kom frågan att ligga på det 
sättet, att man då fick fram en mera generell synpunkt på hela den, om jag så får säga, 
högre fackskoleundervisningen. 
Redan till de sakkunnige, jag nyss talat om, remitterades ifrån dåvarande chefen för 
jordbruksdepartementet en fråga att behandlas, nämligen huruvida den högre skogshögskole- 
undervisningen skulle kunna kombineras med undervisningen i andra högskolor. Denna fråga 
drefs så småningom fram därhän, att en utredning låg färdig angående den högre landt- 
mätareundervisningen, och man hade all anledning vänta att omedelbart skulle vidtagas en 
utredning angående den högre landtbruksundervisningen, detta så mycket mera som år 1909 
i början af riksdagen en motion väcktes såväl i Första som Andra kammaren angående ut- 
redning om den högre landtbruksundervisningen. I Andra kammaren var denna motion 
