366" KARL STARBÄCK, 
förra året ovanligt stora statsfinansiella hänsyn togos vid olika hufvudtitlar, då det gällde 
att begära anslag från Riksdagen. Jag vill endast erinra om att i en kunglig proposition 
då angående skogsstaten fanns ett kraf framfördt, nämligen om uppdelning af Värends revir, 
men detta fick förra året stå tillbaka just för dessa statsfinansiella hänsyn. Jag vill gärna 
uttala min glädje öfver att vi hafva så godt om pengar i de olika kassorna nu, och att, då 
herr statsrådet förra året icke ansåg sig kunna af stadsfinansiella hänsyn föreslå Riksdagen till 
bevillning ett belopp af 13- eller 1400 kronor, denna väldiga summa af 13- eller 1400 kronor 
om året nu verkligen kommit att föreläggas Riksdagen till bevillning. Det är ju icke värdt 
i alla fall att jämt och ständigt, när det gäller sådana produktiva frågor som här, skylla på 
statsfinansiella hänsyn. Jag tror snarare att det vore lämpligt, om man så fort som möjligt 
kunde få fram anslagen till de produktiva staterna, så att de verkliga räntorna från statens 
naturatillgångar så snabbt som möjligt stege i höjden på grund af statsmakternas åtgörande. 
Det förefaller, som om ett behof däraf skulle förefinnas, och det vore lyckligt, om man 
icke sneglade för mycket på de andra hufvudtitlarna, då det gäller utgifter för produktiva 
ändamål. 
Med afseende på det intresse, som herr statsrådet och chefen för jordbruksdeparte- 
mentet har för skogsfrågorna, tillåter jag mig att erinra om en annan Riksdagens skrifvelse, 
som i någon mån belyser detta. Förra året beslöt Riksdagen en försökstaxering af skogarna 
i Värmland, och i Riksdagens skrifvelse står det följande: »Då det synes Riksdagen af 
vikt, att anslaget må kunna disponeras för undersökningens omedelbara paåbörjande, har 
Riksdagen för en försöksundersökning af skogarna i Värmlands län å extra stat för år 1911 
anvisat ett förslagsanslag af 60,000 kronor med rätt för Eders Kungl. Maj:t, att under är 
1910 af tillgängliga medel förskottsvis för ändamålet utanordna erforderliga belopp.» 
Det är tydligt, att Riksdagen i detta afseende fann det synnerligen behjärtansvärdt, 
att regeringen omedelbart skulle kunna behandla den saken, Sedan Riksdagens skrifvelse 
i början af juni månad kommit Kungl. Maj:t till handa, remitterades den till domänstyrelsen 
den 18 juni, d. v. s. handlingen till domänstyrelsen är dagtecknad den 15 juni, men den 
anlände dit först den 27 juli. Till Kungl. Maj:t kom från domänstyrelsen svar den 3 
augusti. Kommissionen, som skulle börja denna försökstaxering i Värmland, tillsattes den 
31 augusti. Ännu den 14 september visste icke kommissionens ordförande af detta, så att 
först den 20 september kunde kommissionen hafva sitt första sammanträde. Resultatet blef 
det, att kommissionen icke kunde arbeta i fältet förr än efter den 20 september och att 
den icke på grund af ogynnsamma förhållanden kunde vara ute i fältet mera än 14 dagar 
under år 1910. Detta kan jag icke finna vara ett riktigt sätt att läsa Riksdagens skrifvelse 
lika litet riktigt som det sätt, hvarpå herr statsrådet läst Riksdagens skrifvelse af år 
1909, nr 92. Ty det är visserligen sant, att Riksdagen visar på olika vägar att se till, 
huru den högsta landtbruksundervisningen skall ordnas, men det kan icke vara Riks- 
dagens mening, att regeringen skall undersöka dessa olika vägar på det sätt, att den först 
stänger ett par af dem, och sedan undersöker om den tredje, eller den som återstår, är 
lämplig. Det är solklart att, sedan man framlagt en proposition om Tekniska Högskolans 
omorganisation med tanke, att den skall drifvas igenom på grund af Riksdagens beslut, ja, 
då må Riksdagen skrifva hur mycket som helst om att frågan om landtbrukshögskolan skall 
undersökas i samband med denna. Har den ena frågan — om Tekniska Högskolan — 
blifvit löst, så lärer det vara krångligt nog att ordna den andra isamband med denna. Det 
är ett egendomligt sätt att läsa Riksdagens skrifvelse, herr statsråd, jag kan icke underl?ta 
att säga detta. 
Härefter föredrogs punkten 758, angående skogsodlingens befrämjande, Därvid yttrade 
Herr Starbäck: Herr talman, mina herrar! Jag skall till en början tillåta mig att 
ett ögonblick uppehålla mig vid en kungl. proposition, som för närvarande icke är föremål 
för kammarens behandling. Det är Kungl. Maj:ts proposition nr 4 angående driftkostnader 
under år 1912 för statens domäner Där har herr statsrådet och chefen för jordbruksde- 
partemenfet på flera ställen framhållit, huru intensiteten i statsskogarnas skötsel oaflåtligen 
ökas. Han säger på ett ställe: »Då en kraftig utveckling af landets skogsskötsel är för 
rikets ekonomiska framtid af den allra största betydelse samt det i fråga om skogarnas affärs- 
mässiga vård och exploatering torde tillkomma staten att såvidt möjligt utgöra ett föredöme 
för de enskilda skogsägarna, synes man icke böra tveka att väsentligen öka anslagen för 
ifrågavarande ändamål.» Det är med tanke på detta som jag har måst fästa mig vid, att 
anslaget till skogsodlingens befrämjande fortfarande föreslås till samma belopp som under 
föregående år. Det förefaller mig som om detta stode i strid med den af herr statsrådet så 
bestämdt uttalade meningen, att man bör göra så mycket som möjligt för att statens skogs- 
