3847 ALEX. MAASS. 
Här torde vara på sin plats, att något orda om de vidlyftiga under- 
sökningar angående tillväxten i rena tallbestånd, som af A. BLOMQVIST 
utförts i Finland på 1860-talet. Resultaten äro hämtade från ett be- 
tydande antal försöksytor af 2—9 ars storlek. Å sida 4004 meddelas ett 
utdrag ur de härvid erhållna erfarenhetstabellerna, omräknade i kbm 
per har. Bestånden äro uppdelade i trenne växtlighetsgrader, alltefter 
ståndortens beskaffenhet. Endast stamantalet och normalfamnar per 
tunnland äro angifna. Af stort intresse skulle naturligtvis ha varit, om 
äfven uppgift om höjderna funnits, hvarigenom en närmare jämförelse med 
de här af mig meddelade erfarenhetstabellerna kunnat vinnas. Till denna 
jämförelse torde vi återkomma. BLOMQVIST har för Finland skilt på 
trenne växtområden, söder om 61” 30', mellan 61? 30' och 64” 
samt mellan 64? och 68”. För det sydligaste området upptages 6 
växlighetsgrader, för mellersta området 5 och för det nordligaste 3; 
hvaraf dock 3 i sydligaste området och 2 i mellersta äro konstruerade. 
BLOMQVIST har betecknat den sämsta växtlighetsgraden med I och de 
bättre med högre siffror. Se vi på sammanställningen å sida 4007 faller 
genast i ögonen, att uppgifterna om virkesmassorna för sydligaste och 
mellersta Finland delvis äro alldeles lika, delvis endast föga skilja sig 
från hvarandra. Enda skillnaden är, att bästa växtlighetsgraden eller 
VI, icke tyckes förekomma i mellersta Finland. 
Se vi sedan på uppgifterna för norra Finland, visar sig ju en skillnad 
i förhållandet till det öfriga Finland. För egen del får jag dock det 
intrycket, att äfven här en viss öfverensstämmelse förefinnes, fast ej så 
klart framträdande. Så finna vi att intill 90 år kurvorna för växlighets- 
graderna I, II och III i norra Finland ganska väl sammanfalla med 
respektive II, III och IV graderna i södra Finland, men att kurvorna 
sedan alltmer närmar sig lika växlighetsgrader, för att slutligen vid 
130 år i det närmaste täcka hvarandra. Vid 130 år ha nämligen be- 
stånden följande virkesmassor: 
Norra Finland Södra Finland 
Maxtlighetsorad en os eker sket dstels enes Le Rae R SE TAN ISA aa 162 kbm 149 kbm 
färre KNSBS STI FÖNGG FFNS ÖT 2307 » 237 >» 
» TT feel elsker ESD S ova [ofo fet fSKorS tel she fas sjers KN 310 >» 309 oo» 
En som det synes synnerligen god öfverensstämmelse. 
Hvad jag nu anfört angående de finska undersökningarna, styrkte 
mig äfven i min åsikt, att det föreliggande materialet kunde bearbetas 
gemensamt för hela landet. 
En följd häraf blir, att för Norr- och Västerbottens län i stort sedt 
växtlighetsgraden 0,6 blir den högsta. 
Äfven frågan om, huru många växtlighetsgrader skulle användas, 
måste afgöras, innan bearbetningen af materialet kunde påbörjas. Jag 
