300F ALEX. MAASS, 
åter har erhållits genom att antaga den s-åriga totala massatillväxten 
utgöra räntan å det kvarvarande beståndets virkesmassa vid g5-årsperio- 
dens början. 
Erfarenhetstabellernas användning. 
Hvad angår användandet af de nu upprättade erfarenhetstabellerna, 
så kunna de i allmänhet lämna upplysningar om tillväxtens gång i full- 
slutna bestånd. i 
Den starka minskningen i stamantalet i beståndens ungdom åskåd- 
liggöres i siffror, liksom ock stamantalet hos bestånd af skilda växtlig- 
hetsgrader; den sämre växtlighetsgraden har alltid större antal stammar 
än den bättre. 
Slutna skogsbestånds virkesproduktion anges. För ett bestånd af 
växtlighetsgraden 0,6 finner jag icke blott, att det vid en omloppstid 
af t. ex. 120 år ger en slutafverkning af c:a 331 kbm., utan vid en 
intensiv skötsel lämnar beståndet därjämte i gallringsvirke under de 120 
åren 210 kbm. eller 38,8 4, af den totala virkesproduktionen. 
Rörande medeltillväxten finna vi af tabellen, att densamma uppnår 
det högsta beloppet 
Kvarvarande Totala virkes- 
bestånd. massan. 
förs vaxtlighetsekta den ir. om VIC. sees ss ds SSE SOFar JOrAr 
D» » (Ö ef H Nr ANNE ARA SA ERS SS 50 » ZOOM 
» » (TT SE RSR o ER bss ÖA 55 » HSK 
» » ÖVA Sf nd ds ARR ERNASNEE 65 » 30 » 
» » OÖEEN DE Ls efela ges nereue kors ller er (ÖID N 80 » 
Den löpande tillväxten uppnår redan tidigare sitt maximum eller för 
växtlighetsgraderna 1.o och 0.8 vid 40 år och för 0.s, 0.4 och 0.2 vid 
45 är. 
Är det fråga om att uppskatta tillväxten i likåldriga, slutna bestånd, 
kunna tabellernas uppgifter om den löpande tillväxten finna användning. 
De i tabellerna angifna beståndsformtalen har jag i vidfogade öfver- 
sikt jämfört med de af mig publicerade formtalen för enskilda tallar ' 
och därvid funnit, att för växtlighetsgraden 1.0 beståndsformtalen i det 
närmaste sammanfalla med formtalen hos ett enskildt träd, som har samma 
höjd som beståndets medelhöjd och som har formkvoten 0.06. 
För öfriga växtlighetsgrader gäller detsamma, blott att formkvoten 
för 0.8 är 0.68, för 0.6—0.70, för 0.4—0.71 och för 0.2—0.72 eller med 
andra ord, formkvoten stiger med fallande växtlighetsgrad. 
1 Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1911. Fackafdelningen, sida 229. 
