ERFARENHETSTABELLER FÖR TALLEN. 399 
sen i sin helhet blir lägre. Härpå skulle det rikliga finska materialet 
själf kunna lämna svar. Det vore att hoppas, att detta finge undergå 
en omarbetning, då äfven andra principer än de vid första bearbet- 
ningen följda kunna vinna tillämpning. 
Om vidare de svenska och ryska erfarenhetstabellerna jämföras, kan 
såsom allmänt omdöme sägas, att de visa en ganska god öfverensstäm- 
melse. För våra växtlighetsgrader 1,0, 0,8 och o0,s är likheten påfallande 
med de ryska klasserna I, II och III. Endast antalet stammar i unga 
bestånd är högre i Ryssland än i Sverige, och höjdkurvorna för växt- 
lighetsgraderna 0,s och 0,6 stiga från och med 90 år hastigare hos de 
ryska bestånden än hos de svenska. Växtlighetsgraden o,+ visar för 
unga bestånd lika virkesmassor med den ryska klassen IV, men vid 
stigande ålder höjer sig den svenska massakurvan öfver den ryska, 
samtidigt som höjdkurvorna förhålla sig på alldeles motsatt sätt. Att 
de svenska ytorna trots mindre medelhöjd dock ha större virkesmassor 
än de ryska, beror därpå, att de förra visa betydligt högre grundytor. 
Vår växtlighet o,2 förhåller sig till den ryska klassen V på samma sätt. 
Här visar den svenska tabellen dessutom ett icke obetydligt högre 
stamantal. 
Vid utarbetandet af erfarenhetstabeller upprättas dessa alltid sär- 
skildt för hvarje trädslag, och detta är ju ock nödvändigt, då tabellerna 
afse att lära känna tillväxtens gång hos ett visst trädslag. Nu kan 
emellertid hända, att tvenne trädslag i vissa afseenden förhålla sig 
lika, så att båda tabellernas uppgifter sammanfalla, eller att uppgifterna 
för det ena trädslaget äfven kunna användas för det andra. Det träd- 
slag, som det hos oss då kan bli fråga om, är granen. Hur förhåller 
sig hos oss detta trädslag till tallen? Se vi på erfarenhetstabeller från 
Tyskland och Österrike finna vi, att granbestånden lämna en vida högre 
virkesmassa än tallen. 1,000—1,300 kbm stamvirke per har vid 120 år 
och bästa växtlighetsgrad. Annorlunda är det med våra granskogar. 
Jag är af den åsikten, att då en gång hos oss erfarenhetstabeller upp- 
rättas för granen, det skall visa sig, att granbestånden med afseende å 
grundyta, stamantal och virkesmassa, icke i någon betydligare grad skilja 
sig från vära tallbestånd, för så vidt bestånden ha samma ålder och 
samma medelhöjd. Därför torde ock de i nu uppställda erfarenhets- 
tabell för tallen meddelade uppgifterna om medelhöjd, grundyta stam- 
antal och virkesmassa tillsvidare kunna användas äfven vid uppskattning 
af virkesmassan hos svenska granbestånd. 
