OLIKA METODER VID UNDERSÖKNING AF BARRTRÄDSFRÖS GROBARHET. AO 
att om rumstemperaturen konstant är + 28” C., är temperaturen mellan 
flanellapparna på ett fritt stående groningsprof endast 22—24? C. eller 
4—6” mindre än den omgifvande luftens. 
Vid frökontrollanstalten i Triesdorf i Bayern har man trott sig 
finna, att en växlande temperatur af t. ex. 18 timmar med + 25” och 
6 timmar med + 30” C. vore bäst. NOBBE fann år 1890 växlande 
temperatur af 20—30” endast gagnelig för frö af Ålnus glutinosa, som 
vid konstant temperatur grodde 20 Ao, men vid växlande 53 ”M. 
SCHWAPPACH (II) har genom undersökningar erhållit bättre gronings- 
resultat vid + 25? C., än vid 25—30? C. Vid den stora frökontroll- 
anstalten i Zärich är också en temperatur af + 25” C. den vanligaste. 
Vid Mariabrunns kontrollstation i Österrike användes enligt ZEDERBAUER 
+ 22—23” C. 
ATTERBERG (V) har genom flera försök påvisat, att växlande tem- 
peratur ej inverkar gynnsamt på grobarheten hos tall- och granfrö. 
Han fann en temperatur af + 20? C. bäst för tallens groning, medan 
granfröet visade sig mindre ömtåligt för de yttre groningsvillkoren. 
INGEBORG JACOBSEN framhåller, att fröna af olika arter eller släkten 
bland barrträden fordra olika hög temperatur. FPicea-arternas frön tåla 
alla uppvärmning till 26—28? C. och likaledes annat smått frö såsom af 
Chamecyparis, Larix, Pseudotsuga (dock ej Pseudotsuga macrocarpa), 
Thuja och flera andra. Äfven småkorniga Pinus-frön anses gro bra vid 
denna temperatur och t. o. m. några storfröiga arter. Men de mest 
storkorniga Pinus-arterna tåla icke så hög värme, somliga icke ens rums- 
temperatur. Vid danska frökontrollanstalten ställas de därför ut på en 
ouppvärmd glasveranda, där temperaturen blott är några grader högre 
än ute. På så sätt behandlar JACOBSEN också fröet af Pinus Stro- 
bus, ehuru det ej har så synnerligt stora korn. Fröna af detta träd 
hafva också i allmänhet vållat frökontrollanstalterna hufvudbry. I Ebers- 
walde låter man dem gro minst 40 dagars groning, och ibland har man varit 
nödsakad profva dem ända till 80 dagar. Sedan SCHWAPPACH emellertid 
tagit del af den metod, som användes i Köpenhamn för Weymouths- 
tallens frön, lät han (III) utföra ett par jämförande försök med detta frö. 
I 25” C. i RODEWALD-CIESLARS apparat erhölls efter 60 dagar 48 40 gro- 
barhet, efter 150 dagar 86 «4. I ett kallt rum vid en temperatur af 
mellan 5—10? erhölls däremot endast 11,3 26 grobarhet efter 140 dagar. 
Men då detta samma prof insattes i en temperatur af + 25” C., ut- 
vecklade sig groddarna så raskt, att efter 14 dagar hade 98 9 grott. 
Dessa försök komma att fortsättas, men SCHWAPPACH förmodar, att 
Weumouthstallens frön behöfva för groningen en i hög grad växlande 
temperatur. 
