OLIKA METODER VID UNDERSÖKNING AF BARRTRÄDSFRÖS GROBARHET. ARNE 
trädfrönas grobarhet. Han ansåg sig nämligen ha funnit, att de stora 
frökontrollanstalternas gemensamma föreskrifter nästan uteslutande afsågo 
landtbruksfrön och att därför den gemensamma landt- och skogsbrukskon- 
gressen vore det lämpligaste forum för framförandet af dylika önskemål. 
Bland hans förslag må här omnämnas, att maximitiden för groningen 
borde fastslås för Chamaecyparis-arter, Larix europea, Picea-arter och de 
flesta Pinus-arter till 20 dagar, för Pinus silvestris 30 dagar, Pinus Stro- 
bus och maritima 60 dagar Alnus och Betula 20 dagar samt för öfriga löfträd 
30 dagar. Enligt MÖLLER bestämmer den preussiska förordningen af den 
29 jan. 1910, att en groningstid på omkring 30 dagar öfverallt tillsvidare 
skall bibehållas för att tillförsäkra likformighet vid groningsförfarandet och 
i brist på inrättningar för kortvariga groningsundersökningar. För att 
gifva fröundersökningarna en större säkerhet, bestämmes i samma för- 
ordning, att fröriorna årligen skola insända ett antal prof (omkring 10 ?/, 
af desamma) till jämförelseundersökningar vid skogsfrökontrollanstalten 
i Eberswalde. - Resultaten häraf skola intagas i berättelserna om frö- 
klängningen och däri skola också gifvas särskilda förklaringar om orsa- 
ken till att eventuellt lägre grobarhet än 80 9/4, erhållits. 
I sitt senaste meddelande om frögroning framhåller SCHWAPPACH 
IV), att en groningstid af 20 dagar i allmänhet är tillräcklig, för granen 
15—20 dagar. För Pseudotsuga Douglasii fordras dock 40 dagar och 
för Pinus Strobus 60 dagar. För enhetlighetens skull är det dock nöd- 
vändigt att en viss maximitid föreskrifves, särskildt för sistnämnda frö, 
som vid långvarig groning upp mot 300 dagar gifver betydligt högre 
grobarhet än vid 60 dagar. 
Groningsenergi. 
Då gifvetvis både köpare och producenter af skogsfrö äro högst 
angelägna att snarast få veta beskaffenheten hos ett visst parti skogsfrö, 
har det alltmer blifvit praxis att ange grobarheten efter visst antal 
dagar och betecknas denna såsom groningsenergi. Enligt de tekniska 
föreskrifterna för fröprofningar vid landtbrukets försöksstationer i Tysk- 
land betecknas groningsenergien med antal grodda frön efter 7 dagar 
hos granen, 10 dagar hos lärken och silfvergranen samt 14 dagar hos 
tallen. Bättre torde dock vara, att såsom det sker vid Eberswalde och 
Skogsvårdsföreningens frökontrollanstalt ange groningsenergien efter 10 
dagar. Groningsprocenten efter 10 dagars groning spelar också i själfva 
verket en mycket stor roll. Frön med samma slutgiltiga groningsresultat 
kunna mycket väl ha olika groningsenergi, och då är det frö, som efter 
10 dagar uppvisar den högsta grobarheten, gifvetvis af större värde 
och lämnar vid sådd i det fria större antal plantor (HaACK III). Med 
