448" GUNNAR SCHOTTE. 
anledning just häraf framhåller HAACK med rätta att det vore riktigare 
vid bedömandet af ett frös kvalitet att i första hand fästa sig vid fröets 
groningsenergi och först därefter tänka på det slutliga groningsresultatet. 
För att påskynda groningen ha HILTNER och KINZEL gjort försök 
med  stöpning i varmt vatten om 350—-60 7” eller i svafvelsyra. Härvid 
visade det sig, att åtminstone svafvelsyran förmådde att öka gronings- 
energin hos frön af Pinus Strobus, Cembra och Peuce och liknande stor- 
korniga frön. Innan metoden dock kan rekommenderas för praktiken, 
böra försök i större utsträckning utföras för att fastslå, huru förhållan- 
dena härvid närmare gestalta sig. 
Groddarnas beskaffenhet. 
I allmänhet torde vid frökontrollanstalterna ha i groningsresultatet 
medräknats samtliga groddar. De olika groddarnas kvalitet är dock 
högst olika, som såväl jag (I) som HAaACK (II) påvisat. De Haackska 
mycket utförliga undersökningarna häröfver har jag (II) också tidigare re- 
fererat i Skogsvårdsföreningens tidskrift. Vid mitt besök å den danska 
frökontrollanstaltens nya institutionsbyggnad i Köpenhamn hösten 1909, 
framhöll emellertid dess föreståndare K. DORPH- PETERSEN, att en dylik 
åtgärd att förkasta abnorma groddar vore väl sträng. Det synes mig 
likväl vara fullt logiskt och riktigt, att i groningsresultatet ej medräkna 
groddar, rörande hvilka man på förhand vet, att de ej kunna lämna 
normala plantor. Frökontrollens uppgift kan ju ej vara att till hvarje 
pris få så höga groningsresultat som möjligt utan fast mera jämförbara 
och enhetliga groningsresultat. Nu kunna en del fröprof prestera ett 
ganska stort antal abnorma groddar och hos andra äro alla groddar 
normala. Det kan ju ej vara rättvist att bedöma två sådana prof lika. 
Vid Skogsvårdsföreningens frökontrollanstalt brukar därför ej de abnorma 
groddarna medräknas och detta minskar ofta grobarheten med 1—5 Yo 
Årstiden för groningsundersökningarna 
spelar också gifvetvis en viss roll, äfven om den ej är vidare utredd. Då 
ljuset påverkar groningen gynnsamt, ge ofta de groningsundersökningar, 
som utföras under den mörka årstiden, t. ex. i november och december, 
ett svagare resultat. Detta har särskildt visat sig vid Skogsvårdsförenin- 
gens frökontrollanstalt, som är belägen vid en ganska mörk gata i 
Stockholm. Årstiden inverkar också på groningshastigheten. Sålunda 
uppger SCHWAPPACH (IV), att Aözes-arternas frö på hösten först börja 
att gro efter 60 dagar, och att groningen ej slutat förr än efter 100 
dagar. De frön, som läggas till groning i mars eller senare bruka däre- 
mot gro ut efter 20 dagar. 
