SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT IOII. FACKAFDELNINGEN, H. 12. 
SKOGSADMINISTRATIONEN. 
Förordningar, prejudikat och cirkulärskrifvelser. 
Kungl. Mai:ts nåd. kungörelse ang. förbud mot jakt efter svan i Stock- 
holms län; gifven Stockholms slott den 10 november 1911. (Se Svensk författningssam- 
ling 1911, n:r 114.) 
Kungl. Mai:ts nåd. kungörelse ang. förbud mot iakt efter fasan inom 
Göteborgs och Bohus län; gifven Stockholms slott den 10 november 1911. (Se Svensk 
författningssamling 1911, n:r 114.) 
Kungl. Mai:ts nåd. kungörelse ang. förbud mot iakt efter svan inom Söder-= 
manlands län; gifven Stockholms slott den 17 november 1911. (Se Svensk författnings- 
samling 1911, n:r 117.) 
Stämpling af iägmästaren obehöflig vid afverkning af träd, som afverkats å 
mark, som enl. af K. Mai:t fastställd plan användts till allmän väg, äfven 
fast utsyningstvång annars är rådande å skogen. 
Kungl. Maj:ts utslag på de besvär, disponenten Georg Andersson i Luleå i under- 
dånighet anfört öfver ett af Kungl. Maj:ts och Rikets Svea Hofrätt den 4 februari 1910 
meddeladt utslag i mål mellan Andersson i egenskap af ledamot i styrelsen för Töre Aktie- 
bolag, å ena, samt jägmästaren J. L. Asker, å tjänstens vägnar, å andra sidan. 
Af handlingarna i målet inhämtas följande: 
Genom Kungl. Majt:s befallningshafvandes i Norrbottens län resolution den 6 novem- 
ber 1906 blef det bolaget tillhöriga hemmanet ett mantal Storånäs n:o I omfördt från krono 
till skatte, därvid dock bolaget tillerkändes allenast sådan rätt till hemmanets skog, som 
finnes stadgad i $ I i förordningen den 29 juni 1866 angående dispositionsrätten öfver 
skogen å sådana skattehemman, som uppkomma af nybyggen, hvilka hädanefter från Kronan 
upplåtas, eller af sådana äldre nybyggen, för hvilka föreskrifna byggnads- och odlingsskyl- 
digheter icke blifvit behörigen fullgjorda, eller sålunda att dels utan utsyning till husbehof 
hämta nödigt virke och bränsle och dels efter utsyning och stämpling af vederbörande skogs- 
tjänsteman fritt taga eller försälja hvad därutöfver kunde, med bevarande för framtiden af 
skogens bestånd, årligen afverkas, 
Asker instämde därefter till Råneå tingslags häradsrätt Andersson i hans förenämnda 
egenskap och anförde: Sedan från hemmanet upplåtits mark för den så kallade militärväg, 
som enligt af Kungl. Maj:t fastställd plan skulle anläggas från Boden till Morjärv, hade å 
berörda, hemmanet tillhöriga mark afverkats och därefter af bolaget afyttrats till faktoren Johan 
Hedlund tretton stockar och till vägbyggnadsentreprenören C, A. Lund sjuttioen stockar och 
tolf famnar ved. Ifrågakomna virke, som tagits i beslag, hade visserligen i anledning af 
militärvägens framdragande öfver hemmanet måst afverkas, men då bolaget icke ägt att, in- 
nan virket blifvit vederbörligen utstämpladt och afsynadt, förfoga öfver detsamma, yrkade 
Asker, att Andersson i sin ofvannämnda egenskap måtte fällas till ansvar jämlikt omförmälda 
förordning samt att ofvanberörda beslag måtte fastställas. 
Häradsrätten yttrade i utslag den 14 december 1908 att, enär, efter hvad utredt vore, 
bolaget såsom ägare af hemmanet Storånäs n:o I icke ägde annan rätt öfver hemmanets 
skog än den, som vore medgifven i I $ af ofvan åberopade förordning, men Andersson icke 
gittat förneka, att skogen å den mark, som från hemmanet Storånäs område tagits i anspråk 
för byggande å nämnda väg från Boden till Morjärv, blifvit utan utsyning och stämpling af 
vederbörande skogstjänsteman afverkad och försåld, häradsrätten förty funne Andersson i hans 
ofvanberörda egenskap icke kunna undgå att, jämlikt 6 $ i samma förordning, jämförd med 
