chovu bývá bědný, poněvadž h. často jsou j. ř. nabodnuty larvo- 

 morným lumkem, aniž bychom i sebe pozornějším ohledáním 

 známky této jisté zhouby na h. rozpoznati dovedli. Letošní rok 

 (1913) byl v tom ohledu krajně nepříznivý, pohříchu dobrá polovice 

 kokonů chovala místo kukly Cuc. prenanthis, zámotky cizopasníkii; 

 ano ještě hůř vedlo se nám s Cuc. lactucae — všech 15 kokonů bylo 

 osazeno zámotky lumčími. 



Západní svah »Velké kamenné« kryje vysoký les bukový; pro- 

 jdeme-li jím směrem k východu, ocitneme se u rozsáhlých pasek 

 a nízkých kultur, kde na úpatí srázných svahů »Obětavé« a »Velké 

 kamenné« prorvaly přívaly prodlením věků hluboká koryta bystři- 

 nám a potůčkům, na jejichž březích a stržích, někde i v korytě 

 samém, bují husté trsy vikve lesní (Vicia silvatica); na této žije 

 Toxocampa viciae Hb. Nejpříhodnější doba ke sběru tohoto 

 druhu, v Cechách jen vzácně se vyskytujícího, je asi konec čer- 

 vence, když mladé h. na haluzích vrškových sedávají a do pod- 

 sunutého deštníku snáze mohou býti setřeseny. V druhé polovině 

 srpnové jen náhodou vyrostlou h. ukořistíme, ježto zpravidla 

 níže k zemi slézají, tu a bezpochyby i na zemi pod bylinou za dne 

 odpočívajíce. Chov do zakuklení snadno se zdaří, pilně-li jsme toho 

 dbalí, aby naše strávnice měly vždy spotřebu čerstvé krmě a šetří- 

 me-li ovšem i všech známých opatrností. Tox. viciae nemiluje místa 

 výslunná, spíše najdeme h. v chladí neb aspoň na stanovištích za- 

 stíněných nižším porostem křovinatým. Není-li tu vikve lesní, na- 

 jdeme ji též na vikvi ptačí (Vicia cracca) a v houseníku spokojí se 

 tak dobře s čicorkou pestrou (Coronilla varia) jako s jinými druhy 

 vikví. Malé h. nebývají druhdy ušetřeny drobným lumečkem, jehož 

 dospělá larva opouští svou hostitelku před jejím druhým svlékáním, 

 aby se zakuklila v žlutavém, vícekrát černě opásaném zámotečku. 

 Jiných cizopasníků, zejména larvomorných much, jsme u h. viciae 

 nepoznali. Nebude na škodu připomenouti, že při setřásání h. opa- 

 trně si počínati musíme, aby z příliš nakloněného deštníku přes jeho 

 okraj nepozorovaně se nevykutálela, jsouc do klubíčka stočená. 

 Samičky motýlí jsou mnohem hojnější samečků a snad té okolnosti 

 máme děkovati, že na místech, kde lesní vikev roste, housenky 

 viciae docela nejsou vzácný. A ještě bohatší byla by nesporně naše 

 kořist, kdyby dlouhé lodyhy lesní vikve nebyly chabé, buď po- 

 ložené nebo po jiných rosthnách (keře) se popínající, neboť při pro- 



24 



