rostou a pak, že prý dlužno stále v takovém lese něco dělati, 

 ořezávati, probírati atd., k čemuž prý třeba mnoho výkonných 

 sil, jež jsou nepoměrně drahé. Velikou, často katastrofální metlou 

 na lesy jsou bankroty majitelů; konkursní podstata pak dovede 

 lesy zničiti hůře než mniška se všemi Ipidy. 



Alespoň slabé zbytky zvířeny možno uchovati ve velkých, sta- 

 rých původních parcích anglických, ve velkých zahradách a v stro- 

 mořadích. To je ta poslední bašta - - a i tam třeba odborným 

 milovníkům bdíti. 



Toto vše a k tomu ostatní známé důvody pro zachování původ- 

 nosti scenerie, flory i fauny, nechť je co nejaktuálnější výzvou 

 po zřízení reservace národního parku, neb parků různých for- 

 mací více! 



Nejpřirozenější a nejúčelnější reservace naše může býti jedině 

 v komplexu lesů Křivoklátských! 



TENEBROBIUS (nov. subg. QUEDIORUM) 

 BERNHAUERI, NOVÝ DRUH ZE STŘ. MAKEDONIE. 



(COL. STAPHYL.). 

 Dr. Fr. Rambousek, Praha VII. 1169. 



Subg. T e n e b r o b i u s nov. Hlava je veliká, tykadla po- 

 měrně dlouhá, oči značně kratší než-li spánky, ale ne tou měrou, 

 jako u subg. E d i q u u s . Muls. & Rey, svrchní pysk dvojlaločný, 

 krovky kratší než-li štít, na švu poněkud srostlé, b 1 a n i t á 

 k ř í d 1 a s p o d m í c h y b í ú p 1 n ě. 



Tenebrobius Bernhaueri nov. spec. Tělo hmědo- 

 červené, hlava černá, clypeus červenožlutý, břicho smololinědé se 

 světlými zadními okraji článků, kořeny hnědých tykadel, ústroje 

 ústní a mohy žlutočervené. Zbarvením nejivíce podoben menšímu 

 Oued. oibliqueseriatus z Kavkazu, štít však svě-tlejší a jodnobarvý. 



Hlava veliiká, lesklá, při lOOnás. zvětšení slabě vrásčitá, clypeus 

 slabě obloukovitč vykrojen, svrclmí pysk hlubokým zářezem roz- 

 dělen na 2 části, makadla poněkud delší než u ostatních Quediů. 



27 



