MŠICE REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ, 

 ZVLÁŠTĚ OKOLÍ OSTRAVSKÉHO. 



MUstud. Ludvík Drastich, (Brno). 



Místo systematického přehledu předkládám klíč k určení jednot* 

 livých rodů mšic, jejž jsem si pořídil, abych nabyl přehledu v la* 

 byrinthu těchto významných škůdců rostlinných, jimž dosud bylo 

 v našich zemích věnováno jen málo pozornosti. U většiny rodů 

 uvádím několik druhů jako příkladů, vesměs to druhů, jež se mi 

 podařilo u nás zjistiti a o nichž udání biologická i morfologická 

 mám ve zvláštních seznamech (viz vzor v klíči u iMacrosiphum 

 absinthii), což zvláště platí o rodu Macrosiphum. Zpracování pro 

 tisk je však zatím nemyslitelno, ježto podle informací poměry 

 tiskové ještě nedovolují reprodukci barevných tabulí, jež jsem za 

 tím účelem pořídil. 



Z celé řady systematiků byli v poslední době hlavně někteří, 

 o jejichž údaje se opírám, totiž Rus Mordvilko, Holanďan P. 

 van der Goot a Angličan Theobald. Prací v. d. Gootovou, vědec; 

 ky odůvodněnou, byl dán základ k ustálení jmen rodových i dru- 

 hových, aby už jednou mohly vymizet ty dlouhé sloupce synonym, 

 jimiž se zvláště mšice vyznačují. Podrobnou literaturu podávám 

 na konci. 



Pokud nebude výslovně jinak označeno, vztahují se znaky v 

 klíči uvedené na živorodé, dospělé samičky křídlaté i bezkřídlé, 

 jež nejčastěji pospolu na rostlinách se nacházejí. Dospělé indivis 

 duum poznáme nejlépe podle toho, že má vyvinutý chvostek; 

 u křídlatých jsou dobrým znakem dospělosti křídla. 



Podrobnější údaje z morfologie mšic je možno nalézti v mém 

 článku »Z biologie mšic«, v Přírodě r. XIII., str. 219 — 226. 



Klíč k určování rodů mšic. 



1. a) Tykadla křídlatých nanejvýš pětičlenná, neokřídlených nejí 



výše 4členná. Přední křídla okřídlených mají pouze 3 příčné 

 žilky (obr. 1). (C h e r m e s i n a e.) 56. 



b) Přední křídla okřídlených forem mají 4 příčné žilky (obr. 

 2 a 3). Tykadla 5členná nebo 6členná*), jen výjimečně u ne* 

 okřídlených počet článků menší, pak ale složené oči pouze 

 třífacetové. Sifuncuíi (obr. 4 t) skoro vždy, cauda čí.-.iO 

 (obr. 4 ch). (A p h i d i n a e.) 2. 



2. a) Tykadla šestičlenná; processus terminalis (obr. 5, S -, *) po? 



posledního článku obyčejně několikrát delší basální části. 



*) Někteří autoři počítají 7 článků, ježto processus terminalis šestého 

 článku považují za samostatný článek (obr. 4 A, c, 6 b). Čís. 3.-6. Březen 

 (mars) 1923. 



31 



