Podle Seidlitzovy monografie v hořejší diagnose citované, jsou 

 krovky světle hnědé; nové ab. má černé s basální světlou skvrnou 

 v podobě M, nebo černohnědé se světlou basí švem a špičkou 

 skvrny štítové splývavé. M. Tatry, na lis+ech devětsilu 26. 4, 1921. 

 (Též u Lvova.) 



POZNÁMKA. 



V tomto časopise XIX. (1922) č. 1 — 2, str. 17, odst. II. se praví, že je 

 Mordella aculeata L. a. pragensis Roub. rovna Mordella aculeata L. 

 v. vestita Em. a viridescens Costa. Aberrace pragensis Roub. je ale 

 forma jiného druhu, než ke kterému patří jako varieta to, co 

 se za »vestita Em.« považuje, neboť dle nejmodernější kritické mono* 

 grafie: Viktor Apfelbeck: Rev. der palaearkt. MordellasArten aus der 

 aculeataíGruppe, Ann. Mus. Nat. Hung., XII. (1914), 605—622, je vestita 

 Em. ab. k druhu leucaspis Kiist., a kdežto a pragensis Roub. je morfo* 

 logicky, druhově aculeata L. a ve znacích aberrativnosti její aberrací, 

 Parallelně pak analogem k podobně zbarveným aberracím jiných druhů, 

 na pr. a. Flcischeri Em., kterou klade Apfelbeck jako vývin k brevicauda 

 Costa. A. viridescens Costa tento neuvádí, ale ta rovněž k aculeata L. ne* 

 patří. Tedy koncepce na základě nového rozdělení a rozložení bývalé M. 

 aculeata L. udrží aberraci pragensis pravé aculeata L., neboť zmíněná 

 monografie, str. 617, o takovém zbarvení a irisaci tomentu nic nepraví 

 a může tu rozhodovati jen osobní názor, chccíli kdo nebo nechce valenci 

 tuto uznati nebo ne; nesli, pak třeba zrušiti desetitisíce jiných barevných, 

 t. zv. a. c. odchylek u brouků ostatních, jichž autory jsou ale právě všichni 

 přední autoři. J. Roubal. 



DE NOVIS BUPRESTIDARUM REGIONIS PALAE- 

 ARCTICAE SPECIEBUS (II). 



Dr. Jan Obenberger. 



13. Agrílus Albaníae m. n. sp. 



Patria: Albania. 

 Long.: 5'5 mm. 



Convexus, cylindricus, elongatus, laete cupreus, Agrilis hy- 

 perici Crtz. ac Solieri Oory simillimus, ab eis, ut sequitur, discrepans: 



1. Colore, pube ac capitis forma Agr. hyperici simillimus, sed: 

 fronte latiore, carina praehumerali thoracis distincta, carina 

 laterali thoracis (quae apud hyperici fere recta est) paulo in 

 medio curvata, carina submarginali antice plus distante ac 

 praecipue elytrorum pube secundum suturam densius agglo- 



merata valde diffinis. 



2. Etiam Agrilo Solieri similis, sed fronte latiore, frontis late- 

 ribus plus obliquatis ac fere rectis, frontis sculptuřa crassiore, 

 thorace robustiore (illo hyperici Crtz. simillimo), thoracis 



carina praehumerali minus fořti ac paulo longiori, antennis 

 crassioribus, thoracis sculptura crassiori, forma carinarum 

 thoracicarum ac capite convexiore discrepat. 



66 



