velmi podobný druhům rodu Cholera. Od všech druhů rodu Catops líši se 

 nápadně úzk>Tn a delším štítem, který jest vzadu poněkud vykrojený a tvoří 

 se zadním okrajem přesně pravý úhel. Krovky jsou mnohem širší než štít, 

 a jsou značněji ploché a na zad velmi rozšířené; největší šířka spadá do 

 středu okraje, odtud se opět krovky rychle sužují. Podél okraje jest širo^ 

 ká, prohloubená rýha. Celý povrch jest nápadně drsně a hustě tečkovaný, 

 skorém vrásčitý, krovky jsou mimo to v předu málo znatelně, vzadu silně 

 rýhované. Celý povrch jest delšími bělavými chloupky posetý. 



Pan Portevin opakuje popis v Miscell. entomol. vol. XXV. a upozorňuje, 

 že se úplně shoduje s popisem p. Motschulskýho, který popsal brouka pod 

 jménem »Catops dauricus Motch.« v buUet. Mosc. XVIII. p. 46 r. 1845. — 

 Toto jméno má tudíž prioritu. 



Delšími chloupky přibližuje se k některým druhům podružného rodu 

 Lasiocatops Reitt. a liší se jen odchylným útvarem štítu a krovek a co do 

 drsné sculptury podobá se hlavně druhům Oertzeni Reitt. a »hybridus« 

 Reitt. Tyto odchylky však nestačí pro stanovení zvláštního rodu a dlužno 

 rod Rybinskiella považovati jen za »subgenus« rodu Catops. 



Zajímavého tohoto brouka našel p. Trojan při společném sběratelském 

 výletu s p. Mazurou na Podkarpatskou Rus na kopci Hoverla, tudíž na stej = 

 ném nalezišti jako Rybinski. Brouk patří tudíž do fauny čcskosl. republiky. 

 Nalezený jedinec shoduje se úplně s popisem. 



Nutné jest tudíž zařadění a pojmenování brouka následovně pozměniti. 



Catops Payk. 



subgen. Rybinskiella B-eitt. 



sp. dauricus Motsch. 



magnificus Reitt. 



Zařaditi se má hned za subgenus »Lasiocatops«. 



Carabus cancell. v. emarginatus Duftschm. a. Zoufali m. 



a. Zoufali: striis ventralibus medio acute incisis. 



Reitter odhšuje v tabulkách k určování Carabů pag. 153 varietu emargií 

 Hiitus od v. intermedius. Dej. tím, že poslední má pod okrajem břišních 

 segmentů rýhy, které jsou i ve prostřed jednotHvých segmentů stejně sil= 

 ně vyznačené jako po stranách, kdežto u emarginatus tyto rýhy ve pro^ 

 střed vymijí a jsou jen po stranách málo vyznačené. Tento rozdíl platí 

 však hlavně jen pro individua ze Štýrska a Krajiny a již v Chorvatsku na^ 

 jdeme často přechody a i jedince s rýhami i ve prostřed silně zaříznutými a 

 ve Slavonii již tato forma převládá. Tak sbíral p. Franke u Morovič ve 

 Slavonii četně formu, která jest průměrně o něco větší než forma štýrská, 

 jinak stejně dlouhá a velká. U některých jedinců jsou rýhy nejen stejně 

 silné ale i silnější ve prostřed zaříznuté, než u menší, kratší a širší racjy 

 intermedius. Existují tudíž dvě formy typického emarginatus. Onu aber^ 

 raci, která má i ve prostřed segmentů silně zaříznuté sternity, dlužno po* 

 jmenovati, a pojmenoval jsem ji proto a. Zoufali, že p. profesor Zoufal, 

 který od p. Franke celou sérii obdržel a rozdíl mezi základní formou zpo= 

 zoroval a mně ku pověření řadu této formy poslal. 



Une aberration de Carab. v. emarginatus Duft. qui différe particulierc^ 

 ment par les stries ventrales qui sont třes bien marquées aussi au millieu 

 des segments ventraux. 



ČESKÉ DRUHY RODU DRABČÍKÚ »ALEOCHARA« 

 S POPISEM NOVÉHO STŘEDOEVROPSKÉHO DRUHU. 



(Col. Staphyl.) 

 Theodor Krása, Vrané n. Vit. 

 Očelem tohoto článku jest podati výpočet všech druhů posud v Če^ 

 chách zjištěných a doplniti poznatky o způsobu života některých druhů, 



80 



