Scép. i ipunctaťa L., Crocisa scutelaris Pz., Coeli- 

 oxys co ni ca L., acuminata Nyl.; velice hojně na zdi sedá 

 C ih r y s i s i g n i t a, pilně prohlížejíc filigránské rourky hnízd rodu 

 O d y n e r u s, kteréž se nalézají v právo od brány. Na zdech sedá 

 také Oxybelus a Halictus. Pilným inávštěvníkera těchto míst 

 bývá ipěikná moucha Argyromoeba sinuata Fab. Nejvhod- 

 nější dobou k návštěvě tohoto hnízdiště je druhá polovina června, 

 ale i duben a květen skýtají pěknou kořist. 



Údolíčko toto, jímž vede oma cesta (kolem vždy živého ipotůčku, 

 jest 'pro entomologa pravý ráj, jenže bohužel již vyvstávají právě zde 

 vily a bojím se, že v brzku vilové podhoubí i toto zákoutí zcela pro- 

 roste a pak ovšem všechna ta krásná společnost se vystěhuje! Kam? 



Dr. A. Krejčí. 



Panurginus labiatus Ev. Tato včelka nenalézá se v seznamu če- 

 ských hymeno^pter, jejž nám -pevně sestavil Kubeš. — Jan Se- 

 kera uvádí Pamirgina poprvé jako včelu českou a já potvrzuji jeho 

 udání. Ulovil jsem 22. června 1915 na Holešovické pláni či na Ma- 

 ninách jedním mávnutím sáčku na Berteroa incana*) asi 30 

 kusu právě se rojících včelek. Uváděno bývá, že Panurginus se 

 zdržuje v chladnějších polohách, to ovšem o Maninách tvrditi ne- 

 lze. Okolnost, že včelky byly ještě téměř měkké, svědčí, že někde 

 zcela na blízku se vylíhly, tedy že nebyly snad na tahu. 



Dr. A. Krejčí. 



Aporia crataegi v Čechách. Dne 17. června o 11. hodině viděl 

 jsem u Jiřic nad Labem létati tohoto běláska. Petrbok. 



CO JEST PERLA MAXIMA Scop. 



Příspěvek k synonymice Plecopter. 

 Podává Frant. Klapálek. 



Pro jednotvárný vnější vzhled pošvatek a nedostatečný smysj 

 starších autorů pro znaky tvaroslovné jest synonymika tohoto řádu 

 velmi spletitá a nesnadná. Jedním z nejbližších toho příkladů jest 

 P e r 1 a m a X i m a Scop. popsaná v Entom. carniol. str. 269, r. 1763. 



Pozdější autoři nevěděli si s ní rady. Curtis a Stephens 

 ji neznají, N e w m a n (On the synonymy of the Perlites, Mag. of 



*) Tím potvrzeno udání Frieseovo, jenž tařici šedou uvádí jako rostlinu 

 touto včelkou navštěvovanou. 



50 



