Nepostřehl-li však pozorovatel žádiného zjevného nepřítele h o u- 

 s eoik y nebo k uik 1 y bekyně, uviděl zajisté niejednoho, když v čer- 

 vími a v červenci motýlové se líhli; a byli to jiaik 1 é t a v í tak i k r á- 

 č i v í jejich lovci, usilovně motýle pronásledující. Mezi prvými nad 

 jiné vynikali slídiví a čiperní vrabci a špačci; též i kos nepohrdl ob- 

 jemným zadečkem samičky bekyně. Kolem topolů leželo po zemi 

 a sedělo na stéblech trávy dosti motýlů, spadnuvších se stromů po 

 vražedlných útocích ptáků, jak bylo lze usnzoivati z krvavých ran 

 zobáky na tělíčkách motýlů. Tohkéž i četně ro^ztroiušená bílá kři- 

 délka motýlí nesporně o tom svědčila, že s večerem přivábila be- 

 kyně k návštěvě Císařské louky a k štědrým hodům osvědčené mi- 

 stry v loivu poletujících motýlů — maše n e t o p ý r y. Podivno, že 

 i za dne ve svitu odpoledního slunce samečkové v celých rojíoh ob- 

 leto\'ali koruny topolů a jak lze se domnívati, to že asi v dychtivém 

 shoinu po vábných samičkách. 



Ke druhu k r á č i v ý c h — vlastně běhavýoh — nepřátel bekyně 

 patřila naše nadějná mládež ohého pohlaví, házejíc motýle, křidé- 

 lek zbavené, do Vltavy na pospias rybám, nebo hromadíc je v kra- 

 bičkách ipro (P'an'a učitele anebo konečně, poznávajíc v nich po prav- 

 dě škůdce zohyzděných toipolů, bez milosti je hubila bosýma i obu- 

 týmia iniohama. 



Kukel v lehce spředených listech, nebo uprostřed spředených 

 někoiika ožerků mohl sběratel s každé dosažitelné větve natrhati 

 si v hojncisti, za to však jen 'po skrovnn nalézti na temenech topolů 

 bělavá vajíčka shlončená a pevně slepená v jedné ploše; be;zpoohy- 

 by, že 9 klade je výše v korunách. Housenečky se líhly ještě toho 

 léta a patrně maloučké přezimují. 



Zclia-li bekyně již loni a v létech předoházejícíoh na Císařské 

 louce v ipoizoiruhodněijším nminžství se vyskytovala, nedověděl jsem 

 se. Zajímavo bude přesvědčit se, zda-H všemooná příroda již se po- 

 starala, aby zabráněno bylo dalšímu řádění škůdce topolů na Cí- 

 sarsiké louce, aby jejímu odvěkému zákonu — zachovat rov- 

 nováhu v h o s ip o d á ř s t v í přírody v každém ohledu zadost 

 bylo učiněno. Umíť božská příroda — jak víme — lépe. než všechny 

 Hdské vymyšleno'Sti jsou s to, čeliti a vyrovnávati nesrovnalosti 

 mezi svým zploizenstvem. Co v přísloví »s t r o m y do nebe n e- 

 r o s t o u<- taik jasně je vyjádřeno ipro říši rostlinnou, platí (k útěše 



19 



