nalézal. Řaditi ve své mysli jedno důkladně poznané faktum 

 k druhému, bylo cílem jeho záliby. Jiným jejím cílem byla peč- 

 livě pořizovaná sbírka. Napínal trpělivě motýle a orthoptera; též 

 dipterám věnoval zvláštní péči. Kochal se pak po celé hodiny 

 pohledem na bohatost forem a barev svých entomologických po- 

 kladů. Roku 1904 oblíbil si ještě pestrá hemiptera a zvláště dro- 

 bounké křísky. 



Měl jsem potěšení častěji provázeti ho na jeho výletech pří- 

 rodovědeckých. Smýkali jsme jednou v potu tváří po celý den 

 na stráních v Závisti křísky a housenky s trávy a s keřů. Večer 

 pak zasedli jsme v restauraci tamní ke stolu a třídili neobyčejně 

 bohatý lov tohoto dne, nedbajíce zvědavých pohledů přítomných 

 hostí — „obyčejných" to výletníků, jak se pan profesor tenkrát 

 vyjádřil. Při řízném plzeňském odbýváno pak entomologické „za- 

 sedání" a hovořeno hlavně o tom, který řád hmyzu jest nejza- 

 jímavější a nejkrásnější. Pan profesor býval však vždycky samo- 

 statným ve svých názorech a proto ani tentokrát nedal se pře- 

 mluviti k tomu či onomu náhledu, ale rozhodl: „všecky, až na 

 brouky". Brouky totiž neměl nikdy zvláště rád a sice pro lesklé 

 kovové barvy, jimiž mnozí se vyznamenávají a kterých téměř 

 nenáviděl. Mluvil o nejspanilejších zlatohlávcích, krascích, nosat- 

 cích jako o „zeleném plechovém a všelijak lakovaném zboží". 

 Když jsem je omlouval, že za svůj vzhled nemohou a že jejich 

 kovolesklý, zrcadlový povrch asi slouží k tomu, by dokonale od- 

 rážel paprsky sluneční, poněvadž by jim na ozářených květech, 

 kde se mnozí z nich zdržují, jinak bylo tuze horko, usmíval se, 

 mávl rukou a nechtěl již o tom předmětu mluviti. Své zásadě 

 nahoře vyslovené zůstával věren a kolísal proto po mnoho let 

 ve své zálibě, přecházeje od studia jednoho řádu k druhému. 



Kdežto během školního roku podnikával jen ojedinělé vý- 

 lety, věnoval celé prázdniny své sběratelské činnosti a sice ne- 

 jen na různých místech v Čechách, ale i leckde za hranicemi, 

 až i u moře baltického. Později, kdy trpíval katarrhem průdušek, 

 jezdíval jaru vstříc do jižnějších končin. Oblíbeným místem bylo 

 mu rozkošné městečko Areo na Lago di Garda v jižních Ty- 

 rolích. 



Toužil často po shlédnutí tropických krajů a- sbírání v tam- 

 ních, na hmyz tak bohatých džunglích, kamž se jen proto ne- 



41 



