Oči dosti veliké a klenuté; odlehlosti oček 30:45. Střední 

 pole přední šíje zabírá něco před středem málo více než sed- 

 minu celé šířky. 



Délka těla 7'5 mm, rozpětí 24 mm. 



Ve sbírce dvorního musea jest samička, která opatřena jest 

 lístkem „Vidit Pictet" v rukopise Brauerově, druhým „Perla di- 

 laticoUis" v rukopise mně neznámém a třetím s nápisem „Par", 

 bezpochyby údajem naleziště. S Pictetovým popisem dilaticollis 

 nemá kus, vyjímaje krátké pronotum, nic společného; a také s ny- 

 nějším pojetím tohoto druhu nemá co činiti. 



VII. Adelungia Klp. 



Hlava krátká a široká s postranními kraji štítku Čelního 

 rychle zúženými, krajem předním rovným a rohy předními tupo- 

 úhlými, což dodává přední části hlavy lichoběžníkovitého obrysu. 

 Oči dosti veliké, očka tři, v trojúhelník rovnoramenný sestavená, 

 z nichž zadní jsou vzájemně i od vnitřního kraje očního téměř 

 stejně vzdálená. Přední šíje rovnoběžnostranná, nápadně dlouhá, 

 se středním polem mírně širokým. Křídla nemají příček ve vrcholu, 

 pole IM, v křídlech zadních dlouhé a přední větev druhé žilky 

 hřbetní není prohnutá. 



Sameček má krátkou, ale širokou chlopeň podplodní, na níž 

 postranními proláklinami ohraničeno jest střední vyniklé pole, 

 které před zduřelým krajem zadním končí nehtem příčně elli- 

 ptickým; celá chlopeň jest pokryta krátkými chloupky, jen nehet 

 jest lysý. Kroužek desátý jest na hřbetě rozčísnut a každý jeho 

 díl vybíhá v tenký, nahoru a do předu zahnutý roh. 



U samečka jest sice břišní část osmého kroužku postran- 

 ními hlubokými záhyby v jakousi chlopeň podplodní oddělena, 

 ale tato nepřesahuje ostatního kroužku; jest vzadu rovná, na ro- 

 zích trochu zaokrouhlená. Desátý kroužek jest na hřbetě zaokrou- 

 hleně trojúhle prodloužen a dolů mezi štěty sehnut. 



Vlast: Rozšíření tohoto podivného rodu jest zvláštní. Několik 

 druhů jest mi známo z vysočiny čínské a Mandžurska, ale je- 

 den nalezen byl v arktické Americe. 



Typus: Adel. caudata Klp. 



57 



